Co jsi zač?
Ty se jmenuješ On-njoni?
Jo.
Prý jsi u řeky Tuman narazila na bandity v sedlech.
To oni tě…
připravili o rodinu?
Povraždili ti…
rodiče i sourozence a ty jsi jako jediná přežila?
To tě to tak rozrušilo?
Odpověz.
Jsi němá? To nemáš žádné vychování?
Nebudu…
Nebudu vám tu na obtíž.
Nechte mě tu na pár dní zůstat.
Až se budu cítit o něco líp,
rychle zase odejdu.
Dost. Oba víme, že to nemyslíš vážně.
Vypadáš moc chytře na to, aby sis něco nalhávala.
Pojď se mnou.
Určitě jsi zažila spoustu strašných věcí.
Není to tvoje chyba.
Za všechno…
můžeme my.
To my jsme neubránili svoji zemi
a nechali si ji vzít.
Dneska zbohatnou jen přisluhovači Japonců
a přežijou jenom ti, kdo dokážou zradit svoje krajany.
To kvůli nám teď svět vypadá takhle.
Každý den si to vyčítám.
Mrzí mě, jaký svět jsme to vybudovali.
Je mi moc líto, že v něm teď musíte žít…
a že proti němu
musíte bojovat.
Ani ve snu by mě nenapadlo uvěřit tomu, že chceš odejít.
Můžeš se usadit tady.
Mezi krajany se budeš cítit líp.
- Zvlášť když jsme přišli o zemi. - Pane…
Toho „pána“ si odpusť.
Oběma nám zabili celou rodinu.
Odteď mi říkej „otče“.
Budu ti po zbytek života oporou.
Staneš se mojí dcerou
a na oplátku se postaráš o mě.
Jenom jez.
Nacpi se až k prasknutí.
Nikdo ti to nebude vyčítat.
PÍSEŇ BANDITŮ
To se sem přišla najíst? Proč do sebe cpe ty brambory?
Koho to zajímá?
Nechte to na mně.
Jestli na nás něco zkusí, za chvilku bude na zemi.
Teď už je mi o hodně líp.
Fakt jsem si pochutnala. A to nesnáším brambory.
Nedivím se, že ti vyhládlo, když trávíš většinu času loupením.
Pokud už ses najedla, spusť.
Co tady děláš?
Nejsem tu kvůli vám.
Jdu si pro I Juna.
Vás to vůbec nemusí zajímat.
Jun tady zrovna není.
Když tu jsi sama, asi jsi přišla o všechno.
Jak o peníze, tak o tu holku.
No teda. Vám vážně nic neunikne.
Máte pravdu.
Jsem švorc.
A pokud nenajdu I Juna, přijdu navíc i o krk.
Skončím pod drnem, rozumíte?
Proto tu na něj
potřebuju poč…
To nejde.
Jen se ho zase pokusíš zabít.
Ty jo, slyšíte ho?
Proč jste na jeho straně?
Asi se z vás stali kámoši.
Považuju ho za člena rodiny.
Jako kdysi tebe.
Pane Čchö…
Někoho takovýho byste takhle brát neměl.
Vypadá to, že se vám nakonec nepřiznal.
Víte, jakou křivdu vůči vám spáchal?
Kašlete na to.
Na tyhle věci nemám čas.
Vrátím se k tématu.
Fakt musím I Juna zabít.
Taky bych to radši nedělala,
ale pokud ho ušetřím, budu pak v pěkný kaši.
A pokud po něm půjdeš, můžeš na tom být ještě hůř.
Sám víte, jak by to dopadlo.
Co mi může udělat jeden starý děda a pár břídilů?
Nic.
Vůbec nic.
Přestaň nás urážet a zmiz.
Říkám to pro tvoje dobro.
Ani já vám nechci ublížit.
To byl dobrý vtip.
Poslouchej…
S kým si jako myslíš, že mluvíš?
To už by stačilo!
Cože? Copak neslyšíte, jak je drzá?
Pokud nechceš, ať tě postřelí, vůbec se nepřibližuj.
Cože? Kde vidíte nějakou zbraň?
Co je?
Podívej se pod stůl, blbečku.
Vrať se zpátky do kouta, kam patříš, ať z tebe nenadělám cedník.
Vrátíme se k tématu. Proč chce I Jun zabít moji klientku?
Stojíte za tím vy?
Uhodla jsem to, že jo?
Což znamená, že mu nešlo o peníze.
Nesouvisí to náhodou s její prací?
S výstavbou tý železnice v Kandu?
Pokud ji vážně postaví, budou všichni naši krajani trpět.
A tomu musíme zabránit, ne?
Aha.
Takže jste to chtěl udělat, abyste je ochránil, jo?
I Jun s váma očividně nesouhlasil.
Proč se tváříte tak překvapeně? Vy jste nevěděli, že ji nechal naživu?
V tu chvíli jsem si vážně myslela, že je po všem.
Stál hned u ní a času měl dost.
Za tu dobu ji mohl střelit i pětkrát.
On to ale…
neudělal.
Takže, pane Čchö…
pokud máte v plánu zbavit se Nam Hi-šin…
Pokud je její smrt nezbytná k tomu, abyste ochránil Tchepjong,
nenechávejte to na I Junovi a postarejte se o ni sám.
On ji totiž nikdy nezabije.
Ty tam! Brejloune!
Viděl jsi je v tom vlaku.
A ty, troubo…
Ty jsi viděl to samý.
Já nic neviděl.
Ty jsi šereda.
Já?
Teď mluvím s tebou.
Proč mlčíš? Vždyť jsi to viděl taky.
Počkat, ty jsi němý? Proto komunikuješ jenom očima?
Ty zasraná mrcho!
Pojď sem. Roztrhnu tě jak…
Už toho nechte!
Ruce od pasu!
Něco jsem řekla!
Sekyrka?
Copak žijeme v 16. století?
Polož ji na stůl.
A ty odlož zbraně.
Myslím, že už si nemáme co říct.
Zapomeň na I Juna a vrať se do Hansongu.
Vážně to říkám pro tvoje dobro.
Já se o sebe umím postarat.
Vy se do toho nepleťte.
Na to, abych se vrátila, už je pozdě.
Každopádně vám doporučuju, abyste I Juna rychle našli.
Ať vám neuteče s tou ženskou.
Byli jsme tak mladí.
Já…
i Hi-šin.
Pane, víme, kde je ten kurýr, co má povstalcům předat peníze.
Cože? Jak jste ho našli?
Před pár dny z kuantungské armády dezertovalo několik čosonských vojáků.
Všichni byli nalezeni mrtví na železniční zastávce v Čongwoldžinu.
Předtím, než dezertovali,
po sobě zanechali zprávu pro jistého čosonského důstojníka…
Kdy hodláš přejít k věci?
Stihnu si předtím zdřímnout?
Už to bude, pane.
„Povstalci v Čchang-čchunu 5. září obdrží 200 000 wonů.
To je plán A. Známe taky plán B.
Budou na zastávce v Čongwoldžinu, asi 4 kilometry od Čchang-čchunu.
Zahrajeme si na odbojáře a okrademe je.“
Tohle podle všeho vzkázali svému kamarádovi,
než dezertovali.
Takže říkáš,
že ty zběhy zabil ten kurýr, po kterém jdeme,
a jeho skupina je teď někde poblíž Čongwoldžinu.
Ano, pane.
Ať se všichni připraví do akce. Jedeme za nimi.
Už jste vzhůru?
Jak se cítíte?
Kde to jsme?
V daurské vesnici Kwangmjong. Nedávno se tady zabydleli.
Místní nám hodně pomohli.
Spíš mi řekněte, jak dlouho už tady jsem.
Tři dny.
- Kam to jdete? - Nemám čas. Promrhala jsem celé tři dny.
Takhle nikam nemůžete. Musíte odpočívat.
Jsem v pořádku!
Slečno…
Pusťte mě.
Musím vymyslet, jak teď ty peníze doručím včas.
To nechte na mně.
Vy se mezitím musíte zotavit.
Ne. Umím se o sebe postarat.
Vy si radši hleďte svého.
Pane Čchö!
Našli jsme Juna!
Hněte kostrou.
Rychle mě k němu zaveďte.
Asi 40 kilometrů od Ťi-linu je daurská vesnice Kwangmjong.
Momentálně je tam.
A co ta holka?
Ta je tam s ním.
San-gun je viděl spolu.
Chtěl na Juna vletět a zeptat se, co to do něj sakra vjelo,
ale kvůli vám se udržel na uzdě.
Každopádně tam čeká s klukama, aby spolu náhodou nepláchli.
Jen ať si pláchnou. Důležitější je, co uděláme pak.
Myslíš, že nás šéf nechá zabít tu holku?
Co budeš dělat, když začne jít fakt do tuhýho?
Zaveď nás tam.
Pro Juna to zřejmě bylo osudové setkání.
Co s ním je?
Všechno nejlepší.
Nechť se těšíte dlouhému zdraví.
Omlouvám se.
Stalo se toho hodně najednou. Byla jsem v šoku…
a přestala racionálně přemýšlet.
Myslela jsem jen na sebe a podle toho se i chovala.
To nic.
Zapomeňte na to.
Ale jak?
Vy jste mi zachránil život a já se k vám chovala příšerně.
Prý jste o mě celé ty tři dny pečoval.
Kdo vám to řekl?
Hlava vesnice. Tamhle je.
Nechtěl jsem zneužít jejich pohostinnosti, takže…
Stejně jsem nemohl usnout. Vůbec jsem se necítil unavený.
Potřeboval jsem se zabavit…
Nedělal jsem to jenom proto, že jsem se strachoval o vás, slečno…
Poslyšte…
Chtěla bych vás požádat o laskavost.
Mohl byste…
Mohl byste mi…
přestat říkat „slečno“?
Odteď mě tak prosím neoslovujte.
Stačí „Hi-šin“.
Nechcete to rovnou vyzkoušet?
Já?
Přesně tak.
Tady?
Jen do toho.
Nemůžete být trpělivější? Jdete na mě moc zhurta…
Jak dlouho mám čekat?
No…
Já nevím.
Měl byste se usmívat pořád. Sluší vám to o hodně víc než to mračení.
Jo a ještě něco.
Pokud byste se mi taky někdy chtěl představit,
budu jedině ráda.
Pokud vám začnu říkat jménem jako první, třeba mi to pak dokážete oplatit.
Ty vole, co s tím chlapem mám dělat?
Co se to děje?
Musíme utéct.
- Co to vyvádíš? - Čchoreng-i!
Jdeme.
Ksakru!
Zatni zuby, šéfe.
Kumsu, přestaň. To je…
Drž zobák!
Jdi nám z cesty. Přišli jsme tě vysvobodit ze spárů osudu.
Spletli jsme se.
Uhni, hlupáku!
Co to děláte, dědo? To přece nemusíte!
Prostě čapneme tu holku a…
Přestaň, Kumsu!
No tak, pohni tou hlavou.
Vyložili jsme si to špatně.
Patří k odbojářům.
Přestrojila se za státní úřednici,
aby mohla předat peníze Severní armádě.
Ty jí to vážně věříš?
Zabili jsme už hromadu lidí, kteří se vydávali za členy odboje.
- Jen si chtěla zachránit… - Pane!
Uklidněte se a věřte mi.
Ona vážně patří k odbojářům.
Jejich plán musí vyjít. Jen tak ochráníme všechny, kdo tady žijí.
Co když si to jen namlouváš, protože k ní…
něco cítíš?
O to…
tady vůbec nejde.
A do prdele. To jsou Japonci.
Čchon-mane, podej mi pušku.
Zatraceně.
Pak vám to všechno vysvětlím.
Nikam nechoďte, dokud se nevrátím, dobře?
Počkejte…
Dávejte na sebe pozor.
K velení 19. divize se přidává nový důstojník.
Údajně má příšernou, výbušnou povahu.
Prý je to krutá
a proradná…
bestie!
Až sem dorazí,
skoncuje se všemi našimi krajany,
co tady žijí.
Já jsem major Miura Šóhei
z 37. pěšího pluku 19. divize japonské císařské armády.
Pronásleduju jednoho čosonského povstalce.
Proto…
musíte všichni spolupra…
To je I Jun?
Co tu ten hajzl dělá?
Ty toho zmetka znáš?
Kdo to je, pane?
Jenom…
můj bývalý otrok.
Jak to, že vypadáš pořád stejně?
Nejspíš nás svedl dohromady osud.
Pojď, promluvíme si.
Měla jsem ti před tvou smrtí vyřídit tohle.
„Psa, který opustil pána…
čeká jedině smrt.“
Rozhodně máme o čem.
Ty jo, pořád máš v očích…
ten samý pohled.
Tak kam půjdeme?
Hele, tamhle to vypadá solidně.
Nepotřebujeme zbraně, ne? Jen si popovídáme.
June…
Víš, že když se dáme do boje, bude po nás, že jo?
Tomu se musíme vyhnout.
Sekejte latinu, dokud se nevrátím.
Mějte připravené zbraně a čekejte.
Ignorujte všechno, co uslyšíte.
Takže toho kurýra hledat nebudeme?
Mají zbraně, takže to tu musíme vyhladit.
- Počítej s tím. - Řekl jste vyhladit?
Teď mě dobře poslouchej.
Počkej, dokud nevyjdu.
Jakmile vylezu ven,
všechny je vystřílejte.
Co když začnou střílet jako první?
Nebo dělat jiný problémy?
Všechny je zabijeme.
Do poslední vojáka.
I kdybychom za to měli položit život.
Svět je fakt malý.
Tebe jsem tu vážně nečekal.
Strašně jsem se o tebe bál, chlape.
Ani jsem nevěděl, jestli máš co jíst.
Tak povídej.
Jak ses celou tu dobu měl?
Proč mlčíš?
Na něco se tě ptám.
Copak se mnou už vůbec nemluvíš?
Kašli na to.
Kdyby ses neměl dobře, nebyl bys tady.
Co jsou vůbec zač ti chlapi venku?
Vypadají jako nějací banditi.
Jsou to banditi.
Banditi, co vraždí japonské vojáky.
Pokud chceš zůstat naživu, měj se na pozoru.
Jsou to větší bestie, než se zdá.
June.
Dávej si pozor na jazyk, rozumíš?
Nezapomínej, s kým mluvíš.
Jasný?
A ty nezapomínej, kde jsme.
Tohle není Kjongsong.
Tady nad tvým tělem nikdo ani nemrkne.
Někdo sem měl z Mjongdžongu převézt peníze pro odbojáře.
Nenajdu ho…
náhodou tady?
Nikdo takový tu není. A teď zmiz.
Postřelili jsme ho na záložním místě předání.
A tady se prý léčí někdo se stejným zraněním.
Nechceš mi přestat lhát?
Už toho nech a vydej mi ho.
Vím, že je tady.
Už jsem řekl, že není.
A teď koukej zmizet.
Neříkej,
že máš ty peníze převzít ty.
Proto na tebe od té doby, co naháním toho kurýra, pořád narážím?
Jsi hluchý?
- Říkám, že s tím nemám nic společnýho. - Nic, jo?
Tak co tady pohledáváš?
Co děláš na místě, kde se schovává?
Říkal jsi, že vraždíš japonské vojáky, ty zmetku.
Znamená to, že pomáháš povstalcům?
Tohle jsi začal dělat potom, co jsi zradil svoji zemi a kamaráda?
Nic takového jsem neudělal.
Nikdy jsem ani jedno neměl.
Takhle se mi odměňuješ za to, že jsem tě osvobodil z otroctví?
Máš stejný přístup jako Čoson. Ty jsi teď volný a Čoson jde s dobou.
Pomohli jsme vám, jak to jen šlo. Na co si stěžujete?
Ani chudí lidé, ani chudá země
se neobejdou bez pomoci.
Kde je ten kurýr?
Nikdo ani hnout!
Zůstaňte, kde jste.
Co se to sakra děje?
Postřílí nás! To je v prdeli.
Mluv, nebo je po tobě.
Kde je ten zmetek?
Neřekneš mi to?
Fajn.
Nejdřív teda zabiju tebe.
To už by stačilo.
Už mám po krk těch tvých rozmarů.
Stejně je s váma konec. Víš, že mám venku celou jednotku.
A ty zase určitě víš, kdo byl Sadao Minami.
Velitel Hörjongské základny.
Celá jeho jednotka je po smrti. Včetně něj a dalších sedmi důstojníků.
Kdo za tím asi stojí?
Vy jste povstalci?
Ne.
Jsme banditi.
To ty jsi vyhladil hörjongskou základnu?
S tou hrstkou mužů?
My jsme jen jedna jednotka.
Zbytek teprve míří sem.
Když odsud okamžitě zmizíte, necháme vás naživu.
Jakožto tvůj bývalý otrok budu shovívavý.
Myslíš, že ti na to skočím?
Měl bys. Pokud chceš teda přežít…
Víš, že čosonští důstojníci jsou popraveni, pokud nesplní svoji misi.
Nechovají se k vám stejně jako k těm japonským.
Proto se tak snažíš předvést, ne?
Sklapni, ty hajzle!
V klidu si rozmysli, co uděláš.
Aby tě nepokousal pes, který opustil svého pána.
Nemůžeme dál čekat. Postřílejte je!
Ne!
Počkáme na rozkazy pana majora!
Išido!
O čem to tam tlachají?
Chystají se nás zabít. Co budeme dělat?
Co to vyvádíte? No tak palte!
Všechny je postřílejte!
Počkejte!
Proč mě sakra neposloucháš?
Parchante.
Jen si pro nás pojďte, vy svině!
Kumsu!
Uklidni se, ty blbečku.
Nebo je po nás.
Tahle operace je u konce!
Okamžitě se stáhneme!
Jste v pořádku?
Počkejte tady. Brzo se pro vás vrátím.
Copak jste neslyšeli?
Odložte zbraně!
Rozkaz, pane!
Vy tam!
Můžete sklonit zbraně.
Budeme dělat, že jsme se nepotkali.
Co jsi mu řekl, že fakt odešli?
Podplatil jsi ho?
No teda. Tak to musí být pěknej hamoun.
Netuším, co se právě stalo,
ale musíme si promluvit.
Dobře.
To vážně jen tak odejdeme?
Nedokážu zabít svého bývalého otroka. Je mi ho líto.
Aha.
Víte, pane,
všichni rodáci z Čosonu se teď určitě radujou,
ale Japonci vás uvidí jako zrádce, který si zaslouží smrt.
Chceš, abych zabil já tebe?
Pardon, pane. Už se to nebude opakovat.
Já na něj nesáhnu, ale brzo stejně skončí pod drnem, neboj.
Jak to myslíte?
Dobře mě poslouchej.
Ten kurýr, kterého hledáme, je tady s I Junem.
Oba je zabij
a přines mi ty peníze.
Nic víc po tobě nechci.
S kým to mluvíte, majore?
To bylo na mě?
Nezapomeň, že přežiješ, jen když mi přineseš I Junovu hlavu.
A příště se neschovávej jako nějaká krysa a nešpehuj, rozumíš?
Za toho kurýra ti zaplatím zvlášť, tak to nezvorej.
Kdo ví?
Třeba ti pak projevím nějakou úctu.
Jdeme.
- Vpřed! - Rozkaz, pane!
Cos to tam dala?
Dopis.
Pro toho, kdo to převezme.
Začíná se to příšerně komplikovat.
To je ten důvod,
proč jsem tady v Kandu.
Počkat. Takže říkáte,
že patříte k bojovníkům za nezávislost?
Nepracujete pro vládu.
Co je to za otázku, chlape?
Jsi blbej, nebo co?
Nejdřív pracovala pro vládu,
ale potom se přidala k odbojářům.
- Jsi fakt trouba. - Zmetku jeden!
- Debile! - Kreténe!
To jsou takoví ňoumové.
Jak chcete v tomhle krutým světě přežít?
Dobře teď nastražte uši.
Nejdřív se přidala k odbojářům,
aby mohla pracovat pro vládu.
Nemám pravdu?
Bylo to přesně naopak.
Ty už to radši fakt zabal.
Myslím to vážně.
Pro vládu jsem začala pracovat, abych pomohla odboji.
Získala jsem tak přístup k důležitým informacím o Japoncích.
Musím s tebou mluvit.
Takže říká, že vláda…
Ne, furt to nechápu.
Ti Japončíci sem přišli kvůli ní?
Jo, hledají kurýra, který odbojářům vezl peníze.
A kdy jsi teda zjistil, že patří k odboji?
Věděl jsi to už v tom vlaku?
Netajíš mi náhodou něco?
Když jste vzpomínal na svůj domov…
vyčítal jsem si,
že jsem se naposledy nešel podívat za jistou ženou.
To je ona.
Přijela až sem do Kanda, aby nám vydobyla zpátky naši zemi.
Musel jsem jí pomoct.
Prosím, pane Čchö…
Chci splnit, co jsem jí slíbil.
Ochránit naši rodinu.
Musíme ji dostat k odbojářům.
Jen tak zachováme v Kandu mír.
Ach jo…
Konečně mám pocit, že ti rozumím.
Odpusť mi.
Ale poslyš, June…
v naší situaci
není moc chytré se s nimi zaplétat.
Moc dobře víš, proč Japonci před lety vyvraždili celou moji vesnici.
Protože jsem přede všemi vystupoval jako vůdce bojovníků za spravedlnost.
Snažil jsem se zachránit celou zemi,
a neubránil jsem ani vlastní rodinu.
Něco mi tehdy došlo.
Každý člověk má určité schopnosti
a ty moje nestačily na to, abych pomohl svojí zemi.
Japonci můžou každou chvílí vpadnout do Tchepjongu.
Tentokrát dám přednost rodině.
Žij tak,
abys ničeho nemusel litovat.
A já…
udělám to samé.
Půjdeme.
Proč odcházíme jenom my? A co Jun?
No tak pojď, chlape.
Zkus se stavit za Son-bok.
Určitě má mezi odbojáři kontakty,
když jim prodává ty zbraně.
Bohužel před sebou máme kus cesty.
Já věděl, že jsem v zádech cítil něčí pohled.
Takže jsi to byla ty.
Posaďte se.
Před pěti lety jsem se rozhodla…
že I Juna nechám naživu.
Nikoho jinýho jsem za těch 10 let v branži neušetřila.
Tvrdil, že s ním můžete skoncovat jedině vy.
Proto jsem ho nezabila.
Myslela jsem, že bude správné nechat to na vás.
Takže mě teď viníš z toho,
že jsem nezabil někoho, koho jsi nechala žít z úcty ke mně?
Ne.
O to mi nejde.
Jenom vám vysvětluju, v jaký jsem se ocitla situaci.
Vážně ho musím za každou cenu zabít.
A teď navíc i Nam Hi-šin.
Jsem v pěkný bryndě.
Takže se mi laskavě přestaňte plést do cesty.
Rychle je sejmu a zmizím.
Jak jste chtěl.
Ty vážně věříš,
že Juna dokážeš zabít?
Vy toho očividně nejste schopný,
takže to musím udělat za vás.
Víte vůbec, jakou křivdu vůči vám spáchal?
Budete z toho v šoku…
To už by stačilo.
Já o tom vím.
Fakt?
Tak proč je ještě…
Co to vyvádíte? Jste hlupák, nebo co?
To je kosa.
Nejspíš jo, když jsem ti tehdy skočil
na tu historku o mrtvých rodičích.
Pane Čchö!
Za to se omlouvám, ale…
Nejvíc teď zuřím kvůli tomu,
že jsem Junovi před pár dny neodpověděl,
když se mě ptal, jestli bychom tě měli zabít.
Jun nakonec rozhodl, že ne.
Ten samý muž, kterého tak chceš připravit o život,
se tě rozhodl ušetřit.
A ty přesto mluvíš takhle?
Jsi vůbec ještě člověk?
Máte pravdu.
Nejsem.
Proto dělám v týhle branži.
No nic.
Už spolu nemáme o čem mluvit, takže radši půjdu.
Nezapomeňte na to, co jsem říkala.
Vy se do toho vůbec nepleťte.
Pokud se do mě zase pustíte,
skoncuju i s váma.
Rozumíte?
Vážně ho nemůžeš nechat být?
To se o něj tak bojíte?
Já se…
bojím hlavně o tebe, On-njoni.
Na Juna jen tak nevyzraješ.
A navíc bys…
neměla útočit na svého krajana.
Tyhle řeči si odpusťte.
Moje rodiče…
taky zabili krajani.
Očividně mi nevěříte.
Škoda.
Býval jste ten jediný, kdo mi důvěřoval.
Tak já teda jdu.
Dávejte…
na sebe pozor.
V jak krutém světě to žijete.
Ty…
i Jun.
Mami!
Tati!
On-njoni!
Nechoď sem!
Běž pryč! Rychle!
Tati… Mami…
Tati! Mami…
Tati! Mami!
Konečně jsem tě chytil, ty potvoro!
Spratku jeden!
VŠECHNY POSTAVY, MÍSTA, ORGANIZACE, POJMY
A UDÁLOSTI V TOMTO POŘADU
JSOU FIKTIVNÍ.
JAKÁKOLIV PODOBNOST SE SKUTEČNOSTÍ JE NÁHODNÁ.
Překlad titulků: Veronika Kursová