Hvem er du?
Dit navn er Eon-nyeoni?
Ja.
Og du mødte banditter, da du krydsede Duman-floden?
Er det sådan, du mistede din familie?
Du overlevede,
men dine forældre og dine søskende blev dræbt.
Foruroliger det dig?
Svar mig, pige.
Har du mistet mælet? Har du ingen manerer?
Jeg…
Jeg er ikke en kræsen pige.
Lad mig blive her et par dage.
Når jeg har det bedre, vil jeg straks rejse igen…
Stop. Det mener du ikke.
Du er klogere end det. Hold op med at lyve for dig selv.
Kom med mig.
Ingen af de strabadser, du har været ude for,
har været din skyld.
Det er alt sammen…
Det er alt sammen vores skyld.
Vi lod Joseon falde i ruiner,
og lod andre tage det fra os.
Her bliver man kun rig, hvis man adlyder Japan…
…og man kan kun overleve ved at forråde sine landsmænd.
Vi har selv skabt denne verden.
Så jeg føler mig altid trist.
Det gør mig trist, at vi har skabt denne verden,
og at vi har tvunget dig til at leve i den…
…og at vi har tvunget dig til kæmpe imod den.
Jeg tror ikke et øjeblik på, at du vil rejse herfra igen.
Du kan blive her.
Du har brug for at være blandt din landsmænd.
-Nu vi ikke har et land. -Herre.
Hvad mener du med "herre"?
Vores familier er også blevet slagtet.
Kald mig "Fader" fra nu af.
Du kan stole på mig resten af livet.
Jeg vil også betragte dig som min datter og stole på dig.
Spis dig mæt, indtil din mave er fuld.
Ingen vil tænke ilde om dig for det.
SONG OF THE BANDITS
Er hun her for at spise? Hvorfor æder hun alle vores kartofler?
Jeg er ligeglad.
Tro mig.
Hvis hun prøver på noget, så ryger hun i gulvet.
Nu har jeg det meget bedre.
Åh, hvor var det godt. Og jeg kan ikke engang lide kartofler.
Med alle de røverier er det intet under, at du sulter.
Hvis du har spist op, så tal. Hvorfor er du her?
Ikke for din skyld.
Jeg er kommet efter Lee Yoon.
-I skal ikke bekymre dig om det. -Yoon er her ikke.
Hvis du er her alene, må du have mistet alt.
Både pengene og pigen.
Wow. Du er ellers skarp, hvad?
Du har ret. Jeg er helt på røven.
Men hvis jeg ikke finder Lee Yoon, så er jeg død.
For alvor død, okay?
Så hr. Choi, lad mig blive, indtil han kommer tilbage…
Det kan jeg ikke.
Du vil forsøge at dræbe Yoon igen.
Hør ham bare.
Hvorfor tager du hans side?
I må være blevet venner.
Jeg betragter ham som familie. Som jeg gjorde med dig.
Hr. Choi, du bør ikke betragte en mand som Lee Yoon som familie.
Han fortalte det åbenbart alligevel ikke.
Ved du, hvad han gjorde mod dig? Han…
Glem det.
Jeg har ikke tid til det her. Lad os snakke forretning.
Jeg er nødt til at dræbe Lee Yoon.
Jeg har ikke lyst til at dræbe ham,
men hvis jeg ikke gør det, får jeg ballade.
Man får også ballade, hvis man lægger sig ud med Yoon.
Det ved jeg allerede. Hvad kan en olding og et par drenge gøre?
Intet. Absolut intet.
Hold op med at snakke og tag hjem. Det ville være bedre for dig.
Jeg vil ikke gøre dig fortræd.
Sikke en vittighed.
Hej.
Hvor vover du at tale sådan, tøs?
Bliv, hvor du er.
Hvad mener De? Hun er så uhøflig.
Bliv, hvor du er, hvis du ikke vil skydes.
Hvad? Med hvilken pistol?
-Hvad? -Se ned, dit fjols.
Hvis du ikke vil gennemhulles, så smut tilbage til dit hjørne.
Lad os fortsætte. Hvorfor ville Lee Yoon dræbe min klient?
Stod du bag det?
Det gjorde du, ikke?
Men det var ikke for pengenes skyld.
Var det på grund af hendes job?
Det med Gando-jernbanen?
Hvis den jernbane bliver bygget, vil det være til skade for joseonerne.
Bør vi ikke stoppe det?
Så du ønsker ikke, at joseonere kommer noget til.
Men Lee Yoon mener noget andet.
Hvorfor er I så overraskede? Vidste I ikke, at Lee Yoon lod hende leve?
I det øjeblik troede jeg, det var slut.
På den afstand havde han tid nok
til at kunne skyde hende fem gange.
Men det gjorde han ikke.
Så hr. Choi, hvis du vil dræbe denne kvinde, Nam Hee-Shin,
for at bringe fred og sikkerhed til Taepyeong-dong,
så må du gøre det selv. Stol ikke på Lee Yoon.
Han vil aldrig kunne dræbe hende.
Hej. Du dér med brillerne.
Du så det på toget.
Og dig, der ligner en tumpe. Du så det også, ikke?
Jeg så ingenting.
-Nej, du er den grimme. -Mig?
Dig. Jeg taler til dig.
Sig noget. Du så det også.
Kan du ikke tale? Er det derfor, dine øjne taler…
Din fucking kælling!
Kom her, så jeg kan rive dit hoved…
Stop så!
Hænderne væk fra bæltet.
Fjern dem!
Seriøst, en økse? Kommer du fra 1500-tallet?
Læg den fra dig.
Læg pistolerne.
Vi har alle sagt, hvad vi har brug for at sige.
Opgiv at dræbe Yoon, og tag hjem til Hanseong.
For din egen skyld, Eon-nyeoni.
Jeg kan klare mig selv.
Så tænk ikke på det.
Jeg er kommet for langt til at tage hjem nu.
Jeg foreslår, at I finder Lee Yoon så hurtigt som muligt.
Måske stikker han af med den kvinde.
Vi var så unge.
Både jeg…
…og Hee-shin.
Vi har fundet den kurer, der har oprørernes penge.
Hvad? Hvordan gik det til?
Forleden deserterede nogle joseonske soldater fra hæren i Kwantung.
De blev alle fundet døde på jernbanestationen i Jeongwoljin.
Men før de deserterede,
efterlod de en besked til en joseonsk officer…
Hvornår kommer du til sagen?
Skal jeg tage en lur imens?
Jeg kommer til det.
"Frihedshærens 200.000 won er i Changchun 5. september."
"Dette er plan A. Vi kender også plan B."
"Stationen i Jeongwoljin, fire km sydøst for Changchun."
"Vi tager pengene ved at forklæde os som frihedskæmpere."
Det sagde de til den joseonsk-fødte officer, før de deserterede.
Så du siger altså,
at desertørerne blev dræbt af den kurer, vi er ude efter,
og at kurerens gruppe er i nærheden af Jeongwoljin.
Ja.
Gør folkene klar. Vi skal til Jeongwoljin.
De er vågnet.
-Hvordan har De det? -Hvor er vi?
I landsbyen Gwangmyeong. Daurerne har bosat sig her for nylig.
Landsbyboerne var til stor hjælp.
Men hvor længe har jeg været her?
I tre dage.
-Hvor skal De hen? -Jeg har spildt tre dage.
-De kan ikke rejse. De bør hvile Dem. -Jeg har det fint.
Frøken.
Slip mig.
Jeg må finde ud af, hvordan jeg kan levere pengene.
Jeg klarer det. Tænk nu bare på at komme Dem.
Nej, jeg klarer det selv.
Så du behøver ikke tænke mere på det.
Hr. Choi!
Vi har fundet Yoon!
Find ham hurtigt.
Før mig nu til Lee Yoon.
Han er i den dauriske landsby Gwangmyeong, 100 ri sydøst for Jilin.
Hvad med pigen?
Hun er sammen med ham. San-Gun så dem selv.
Han ville konfrontere ham og spørge, hvad der gik af ham,
men han holdt sig tilbage på grund af det, De sagde.
San-gun og drengene holder øje med landsbyen, så de ikke kan stikke af…
Det er ikke problemet. Problemet er, hvad der sker bagefter.
Tror du, chefen bare lader os dræbe hende?
Og hvis ikke, hvad gør vi så?
Før mig dertil.
Vores Yoon har vist mødt en person, han deler skæbne med.
Hvad laver han?
Tillykke med fødselsdagen!
Lev længe og godt!
Jeg må undskylde.
Jeg lod mig overvælde af begivenhederne…
…og mine følelser løb af med mig.
Jeg undskylder for, at jeg tænkte og handlede selvisk.
Det er i orden. Tænk ikke mere på det.
Hvordan er det muligt?
Jeg var så uhøflig mod den, der havde reddet mit liv.
Jeg hørte, du passede på mig dag og nat i tre dage.
Hvem har sagt, at jeg passede på Dem dag og nat i tre dage?
Landsbyens leder. Derovre.
Jeg følte, at jeg udnyttede deres gæstfrihed og…
Jeg kunne ikke sove. Jeg var ikke engang træt i tre dage.
Jeg skulle lave noget, og…
Det var ikke nødvendigvis, fordi jeg var bekymret for Dem, frøken.
Der er…
Der er noget, jeg gerne ville bede dig om.
Kunne du ikke holde op
med at kalde mig "frøken"?
Lad være med at kalde mig "frøken".
Bare kald mig "Hee-shin."
Måske har du lyst til at prøve det?
Hvem, mig?
Ja.
Lige her?
Kom nu.
Jeg kan ikke gøre det lige nu. Måske med tiden…
Hvor længe?
Altså…
Jeg ved det ikke.
Bliv ved med at smile. Det klæder dig bedre end panderynker.
For øvrigt…
Hvis du skulle få lyst til at fortælle mig dit navn,
så skal du bare gøre det.
Måske vil du begynde at bruge mit navn, hvis jeg også bruger dit.
Altså, helt ærligt, den fyr…
Hvad sker der?
Lad os komme væk.
-Hvad laver du? -Choraeng-yi.
Kom med.
Fandens også!
Gør dig klar, chef.
Geumsu, stop. Hun er…
Hold så din kæft!
Flyt dig. Vi er kommet for at skære dit skæbnebånd over.
-I har misforstået. -Træd til side, fjols!
Hvad laver du, bedstefar? Det behøver du ikke.
-Vi kan bare tage pigen og… -Geumsu! Stop!
Kom nu, flyt hovedet.
Vi har taget helt fejl.
Hun er med i frihedshæren.
Hun har forklædt sig som embedsmand for at levere penge til den Nordlige Hær.
Tror du selv på det?
Vi har dræbt mange, der påstod at være frihedskæmpere.
-Hun løj for at frelse sit liv… -Hr. Choi!
Tag det roligt og stol på mig. Hun er en frihedskæmper.
Deres plan skal lykkes, så vi kan beskytte alle, der bor her.
Måske ønsker du at tro det, fordi dit hjerte er draget til hende?
Det er…
Sådan er det ikke.
Fuck. Det er den japanske hær.
Cheon-man. Hent min pistol.
For fanden.
Jeg forklarer senere.
Kom ikke ud, før jeg vender tilbage. Okay?
Vent…
Pas på dig selv.
En japansk officer kommer til den 19. Division i Nanam.
Han er åbenbart ophidset og blodtørstig.
Han er grusom.
Foragtelig.
Ondskabsfuld!
Når han kommer,
vil alle joseonere i området…
…blive dræbt.
Jeg er major Shohei Miura fra det 37. Regiment, 19. Division,
i tjeneste for Kejserriget Japan.
Jeg skal anholde en joseonsk oprører.
Derfor må I alle samarbejde…
Lee Yoon?
Hvad laver det svin her?
Kender du det dumme svin?
Hvem er det?
Ikke nogen.
Han var engang min slave.
Hvordan har du slet ikke forandret dig?
Skæbnen har bragt os sammen. Skal vi ikke sætte os og snakke?
Min klient bad mig sige noget, før jeg dræbte dig.
"En hund dør,
når den forlader sit hjem."
Vi har meget at tale om.
Se lige de øjne.
Stadig de samme.
Hvor skal vi sætte os?
Derovre ser godt ud.
Vi har vel ikke brug for våben? Vi skal bare snakke.
Yoon, hvis vi slås mod dem, dør vi. Det ved du vel?
Det må vi undgå.
Undgå at lave ballade, før jeg kommer ud.
Lad vores mænd holde sig klar.
Bevar roen, uanset hvad du hører.
Hvorfor har vi afbrudt eftersøgningen af kureren?
Vi vil bruge den brændte jords taktik.
-Husk på det. -Sagde De "den brændte jord"?
Hør godt efter.
Signalet er, at jeg kommer ud.
Når jeg kommer ud…
…så dræb dem alle.
Hvad hvis de svin skyder os først? Hvad hvis det skaber ballade?
Så dræber vi dem alle.
Uanset hvor mange af os der dør,
stopper vi ikke med at dræbe, før de alle er døde.
Sikke en lille verden.
Hvem skulle tro, vi ville mødes her?
Jeg har været så bekymret for dig.
Jeg vidste ikke, om du fik nok at spise.
Lad mig nu høre. Hvordan har du haft det?
Hvorfor svarer du ikke? Jeg spurgte, hvordan du har det.
Vil du slet ikke tale med mig mere?
Glem det.
Jeg kunne se, at du tydeligvis har det godt.
Hvem er de mænd udenfor? Hvad laver de?
De ligner banditter eller sådan noget.
De er banditter. Banditter, der dræber japanske soldater.
Pas hellere på, hvis du vil overleve.
De er mere blodtørstige, end de ser ud.
Yoon.
Pas på, hvad du siger. Okay?
Og glem ikke, hvem jeg er nu.
Forstået?
Du bør ikke glemme, hvor du er.
Dette er ikke Gyeongseong.
Ingen vil tage sig af det, hvis du dør.
Jeg leder efter en, der skal levere penge fra Myeongjeong.
Har du… set ham?
Sådan en person er der ikke her.
Han blev skudt i Jeongwoljin, det sekundære mødested.
Og jeg hørte, at der var en fremmed i landsbyen, der blev skudt.
Lyver du stadig for mig?
Udlever ham nu bare.
Jeg ved, han er her.
Jeg siger jo, han ikke er her. Gå din vej.
Er det dig, der har taget imod oprørernes penge fra kureren?
Er det derfor, du hele tiden dukker op? Selv på toget til Changchun?
Hørte du mig ikke?
-Jeg er ikke en del af det. -Er du ikke?
Hvorfor er du så her i den landsby, hvor kureren skjuler sig?
Du sagde, du var en bandit, der dræber japanske soldater!
Du hjælper ikke oprørerne, vel?
Er det, hvad du har lavet, efter at du forrådte din ven og dit land?
Jeg har aldrig forrådt mit land eller min ven.
De har aldrig været mine.
Du var død som slave, hvis det ikke var for mig,
Er det sådan, du takker mig?
Det er problemet med dig og Joseon.
Jeg frigav dig. Japan moderniserede Joseon.
Vi har gjort alt for jer, så hvorfor beklager I jer?
En ydmyg mand og et ydmygt land er hjælpeløse, når de står alene.
Hvor er han?
Rør jer ikke!
Hold jer i ro.
Hvad fanden foregår der?
Nu skal vi alle dø!
Tal, eller du dør.
Hvor er han?
Du vil ikke sige noget?
Fint.
Så dræber jeg dig først.
Så er det nok.
Jeg har fået nok af dine barnlige indfald.
I dør alligevel alle sammen. Du ved, at mine mænd er udenfor.
Sadao Minami. Ham kender du vel. Chef for garnisonen i Hoeryŏng.
Du har hørt, at hele hans enhed,
inklusive ham selv og syv officerer, blev slagtet.
Hvem tror du gjorde det?
Er I frihedskæmpere?
Nej.
Vi er banditter.
Udslettede du garnisonen i Hoeryŏng?
Med så få mænd?
Vi er kun fortroppen. Hovedstyrken er allerede på vej hertil.
Hvis du vil leve, så tag dine mænd med og forsvind.
Det er den sidste gave, en slave kan give sin herre.
-Tror du, jeg køber det lort? -Det bør du, hvis du vil overleve.
Du ved, at en Joseon-født officer, der lider nederlag, bliver henrettet.
De behandler jer ikke som andre japanske officerer.
-Er det derfor, du vil vise resultater? -Hold din kæft!
Bliv ikke ophidset. Tænk rationelt.
Ellers bliver du bidt af den hund, der forlod sit hjem.
Vi kan ikke vente længere! Dræb dem alle!
Skyd ikke! Vent på majorens ordre!
Ishida!
Hvad snakker de om?
De vil dræbe os alle. Hvad gør vi?
Hvad laver I? Skyd så!
Dræb dem alle!
Skyd ikke!
Hvorfor hører du ikke efter? Dit dumme svin!
Bare kom an, I røvhuller!
Geumsu!
Slap af, dit røvhul. Ellers dør vi alle.
Denne operation er slut!
Alle tropper, retræte!
Er du okay?
Bliv her lidt endnu. Jeg kommer tilbage.
Hørte I mig ikke? Sænk jeres våben!
Javel!
Hej.
Lægger I ikke også jeres våben?
Vi lader, som om vi ikke har set hinanden.
-Hvordan fik du dem til at forsvinde? -Gav du ham penge?
Hold da kæft. Han må være helt vild med penge.
Jeg forstår ikke, hvad der foregår,
men vi må tale sammen.
Ja.
Trækker vi os bare tilbage?
Han var engang min slave. Jeg har ondt af ham.
Åh, jeg forstår.
Men hr. major, for en joseonsk-født er det en vidunderlig situation,
men de japanske soldater ser Dem som en forræder, der bør henrettes.
Har du et dødsønske?
Undskyld, hr. major. Jeg begår ikke den fejl igen.
Jeg dræber ham ikke, men jeg sørger for, at han dør.
Hvad mener De?
Hør godt efter, hvad jeg siger nu.
Manden, der skal bringe de 200.000 won til frihedshæren, er her med Lee Yoon.
Dræb Lee Yoon og det røvhul og bring pengene til mig.
-Det er alt, du skal gøre. -Major, hvem taler De til?
Taler De til mig?
Du kan kun bevare dit liv, hvis du bringer mig Lee Yoons hoved.
Og næste gang skal du ikke skjule dig og spionere som en rotte.
Jeg betaler separat for kureren, så sørg for det.
Hvem ved?
Måske vil jeg endda behandle dig som et menneske.
Fremad, march.
-Fremad, march! -Javel!
Hvad var det?
Et brev.
Til den, der modtager pengene.
Hvorfor er alting blevet så kompliceret?
Og det er grunden til, at jeg kom til Gando.
Vent. Så De siger altså, at De er frihedskæmper,
og at De ikke er ansat i regeringen?
Hold nu op! Hvad snakker du om?
Er du dum i hovedet?
Hun arbejdede for regeringen, men så sagde hun op og blev frihedskæmper.
-Dit dumme æsel. -Din tumpe.
-Dumme svin. -Røvhul.
Sikke en flok idioter.
Hvordan tror I, I kan overleve, når I er så tumpede?
Hør nu efter.
Hun gik med i frihedshæren,
så hun kunne arbejde for regeringen.
Er det ikke rigtigt?
Det er lige modsat.
-Er du ikke dødflov lige nu? -Kryb ind under en sten, mand.
Jeg søgte job i regeringen for at hjælpe frihedsbevægelsen.
Fordi jeg kunne få adgang til vigtige oplysninger om Japan.
Vi må tale sammen.
-Så hun siger, at Generalguvernøren… -Jeg forstår det ikke.
Vil japanerne også tage hende til fange?
Ja. De ledte efter kureren med penge til frihedshæren.
Hvornår fandt du ud af, at hun var frihedskæmper?
Vidste du det allerede på toget?
Skjuler du noget for mig?
Da du tænkte tilbage på din hjemby,
længtes mit hjerte efter en kvinde,
som jeg fortrød, at jeg ikke havde set mere til.
Det er hende.
Hun er kommet helt til Gando for at vinde vores land tilbage.
Jeg kunne ikke ignorere det.
Så hr. Choi,
lad mig holde mit løfte til hende.
Jeg vil beskytte vores familie.
Vi må følge hende til frihedshæren,
så vi også kan leve fredeligt i Gando.
Du godeste.
Nu forstår jeg dine motiver.
Jeg beklager.
Men Yoon,
i vores nuværende situation
bør vi holde os fra frihedshæren.
Du ved, hvorfor min landsby i Gurye blev massakreret for år tilbage.
Det var, fordi jeg gik og opførte mig som en leder af en modstandshær.
Jeg forsøgte forgæves at frelse et land,
men jeg svigtede min dyrebare familie.
Da indså jeg det.
Enhver person har sine egne unikke evner,
og mine rakte ikke til at frelse mit land.
De kan angribe Taepyeong-dong når som helst.
Denne gang vælger jeg min familie.
Lev dit liv, så du ikke fortryder noget.
Og jeg vil leve mit,
så jeg ikke fortryder noget.
Lad os gøre os klar.
Hvorfor er det kun os, der går? Hvad med Yoon?
Kom nu bare.
Prøv at tale med Seon-bok.
Hun kender folk i frihedshæren, fordi hun sælger våben til dem.
Vi må ud på endnu en rejse.
Jeg syntes nok, jeg kunne mærke noget bag mig.
Så det var dig.
Sid ned.
For fem år siden…
Jeg lod Lee Yoon leve.
Det var den eneste gang i min ti år lange karriere.
Han sagde, at du skulle dræbte ham. Ingen andre.
Så jeg lod ham leve.
Det forekom mig mest korrekt at overlade hans skæbne til dig.
Bebrejder du mig,
at jeg ikke dræbte ham, du lod leve af respekt for mig?
Nej.
Sådan er det ikke.
Jeg prøver bare at forklare den situation, jeg står i.
Jeg skal dræbe Lee Yoon, uanset hvad.
Og nu skal jeg også dræbe Nam Hee-shin.
Nu sidder jeg i fedtefadet.
Så hold op med at gå i vejen og bland dig udenom.
Jeg vil dræbe dem begge og forsvinde sporløst, som du sagde.
Tror du virkelig, at du kan dræbe Yoon?
Jeg vil dræbe ham for dig…
…fordi jeg ikke tror, du selv kan.
Ved du, hvad det svin har gjort mod dig?
-Det vil chokere dig så meget, at… -Så er det nok.
Jeg ved alt.
Ved du alt?
Hvorfor dræbte du ham så ikke?
Hvad er der galt med dig? Hvorfor er du så dum?
Det er koldt.
Jeg troede på dig, fordi jeg var dum,
da du vovede at lyve om dine forældre.
Hr. Choi…
Det beklager jeg, men…
Det gør mig allermest rasende lige nu,
at jeg ikke kunne sige noget til Yoon.
Jeg kunne intet sige, da han spurgte, om vi skulle dræbe dig.
Men Yoon lod dig leve.
Den samme mand, som du nu brænder for at dræbe,
sagde, at vi skulle lade dig leve.
Og alligevel siger du alt det?
Er du overhovedet et menneske?
Du har ret.
Jeg er ikke et menneske.
Derfor har jeg mit arbejde.
Nå, men jeg har sagt, hvad jeg ville, så nu går jeg.
Glem ikke, hvad jeg sagde.
Bland dig udenom det her.
Hvis du kommer på tværs igen…
…så dræber jeg også dig. Er det forstået?
Er det her nødvendigt?
Er du så bekymret for Lee Yoon?
For dig.
Jeg er bekymret for dig, Eon-nyeoni.
Du kan ikke overliste Yoon.
Og…
Det er forkert at krydse klinger med en landsmand.
Sig ikke sådan noget.
Mine forældre…
…døde for en landsmands klinge.
Du tror ikke på mig.
Det var en skam.
Du var den eneste, der troede på mig.
Farvel.
Pas på dig selv…
…og lev vel.
Det er en forrådnet verden, I lever i.
Både dig, Eon-nyeoni,
og Yoon.
Far!
Eon-nyeoni!
Hold dig væk!
Gå tilbage!
Far, mor…
Far! Mor!
Din tøs! Nu har jeg dig!
ALLE PERSONER, STEDER, ORGANISATIONER, BEGREBER OG BEGIVENHEDER,
DER OPTRÆDER I DENNE SERIE, ER OPDIGTEDE.
ENHVER LIGHED MED VIRKELIGHEDEN ER UTILSIGTET.
Tekster af: Andreas Kjeldsen