Hvem er du?
Heter du Eon-nyeoni?
Ja.
Og du møtte rytterbanditter da du krysset Tumen-elven?
Var det slik du mistet familien din?
Du overlevde,
men foreldrene og søsknene dine ble drept.
Plager det deg?
Svar meg. Har katta tatt tungen din? Eier du ikke manerer?
Jeg…
Jeg er ikke kravstor.
La meg bli her i noen dager.
Når jeg føler meg litt bedre, skal jeg dra med en gang…
Slutt. Hvorfor si ting du ikke mener?
Du virker smartere enn som så. Ikke lyv for deg selv.
Kom, nå.
All motgangen du har møtt i livet,
er ikke din feil.
Det er vår…
Det er vår feil.
Det var vi som lot Joseon gå under
og lot det bli tatt fra oss.
En verden der man må følge Japan for å bli rik…
…og må svike sine landsmenn for å overleve.
Vi skapte denne verdenen.
Så jeg føler alltid skyld.
Unnskyld for at vi gjorde verden til det den er,
unnskyld for at du må leve i den…
…og unnskyld for at du må kjempe mot den.
Jeg tror ikke det grann på det du sa om å dra.
Bare bli her. Da har du i det minste landsmenn ved din side.
-Nå som vi er landløse. -Herre.
Hvorfor sier du "herre"?
Vi er de siste gjenlevende av familiene våre.
Du kan kalle meg "far" fra nå av.
Jeg ber deg lite på meg resten av livet.
Jeg vil behandle deg som min datter og lite på deg.
Spis deg stappmett, nå.
Ingen vil dømme deg for det.
SONG OF THE BANDITS
Kom hun hit for å spise? Hvorfor dytter hun bare i seg poteter?
Det blåser jeg i.
Ikke vær redd. Om hun prøver seg, pælmer jeg henne veggimellom.
Jeg føler meg mye bedre nå.
Det var veldig godt. Rart, jeg liker ikke engang poteter.
Ikke rart du var sulten etter all raningen og det.
Om du er mett, begynn å snakke.
-Hva gjør du her? -Jeg kom ikke for å treffe deg.
Jeg er her for Lee Yoon.
Du trenger ikke bry deg om det.
Yoon er ikke her nå.
Siden du kommer alene, må du ha mistet alt.
Både pengene og jenta.
Jøss. Du får med deg alt.
Du har rett. Jeg er blakk.
Men om jeg ikke finner Lee Yoon, er jeg død.
På ordentlig, ok?
Så la meg bli her til han kommer…
Det kan jeg ikke. Da vil du forsøke å drepe Yoon igjen.
Hva er det med ham?
Hvorfor tar du hans parti?
Dere må ha blitt venner.
Jeg anser ham som familie.
Som jeg gjorde med deg.
Hr. Choi, du bør ikke anse en som Lee Yoon som familie.
Det virker som han ikke har fortalt det. Vet du hva han gjorde mot deg? Han…
Glem det.
Jeg har ikke tid til dette. La meg heller snakke forretninger.
Jeg må drepe Lee Yoon.
Jeg ønsker ikke å drepe ham,
men om jeg lar ham leve, havner jeg i trøbbel.
Det er ikke sikkert det blir lettere å dra etter Yoon.
Det er tatt i betraktning.
Hva kan en gammel mann og noen få karer gjøre?
Ingenting. Absolutt ingenting.
Klapp igjen og forsvinn. Det er det lureste du kan gjøre.
Jeg vil ikke skade deg.
For en vits.
Hei.
Hvordan våger du å prate slik?
Slutt.
Hva mener du? Hun er så frekk.
Bli hvor du er om du ikke vil bli skutt.
Hva? Med hvilken pistol?
Hva?
Se under, din knøl.
Gå tilbake til hjørnet ditt om du ikke vil bli gjennomhullet.
La meg fortsette. Hvorfor prøvde Lee Yoon å drepe min klient?
Stod du bak?
Du gjorde det, ikke sant?
Det betyr at det ikke var for pengene.
Var det på grunn av jobben hennes?
Jernbane-opplegget i Gando?
Hvis jernbanen bygges, vil Joseons folk bli skadelidende.
Vi må stoppe den.
Det var fordi du ikke vil at Joseons folk skal lide.
Men Lee Yoon tenker ulikt.
Hvorfor så overrasket? Visste dere ikke det?
Lee Yoon lot henne leve.
I det øyeblikket trodde jeg det var over.
På så kloss hold kunne han ha rukket å skutt henne minst fem ganger.
Men
det gjorde han ikke.
Så hvis du må å drepe denne kvinnen, Nam Hee-Shin,
for å sikre Taepyeong-dongs sikkerhet,
ikke stol på Lee Yoon og ta saken i dine egne hender.
Han vil aldri klare å drepe henne.
Hei. Du med briller.
Du så det på toget.
Du som ser dum ut.
-Du så det også, ikke sant? -Jeg så ingenting.
Du er den stygge.
Jeg…
Jeg snakker til deg.
Si noe. Du så det også.
Kan du ikke snakke? Er det derfor du har snakket med øynene…
Drittkjerring! Jeg skal rive hodet av deg…
Gi dere!
Frem med hendene.
Nå!
En jævla øks?
Lever du på 1500-tallet?
Legg den fra deg.
Legg ned våpnene.
Jeg tror vi begge har sagt alt vi trenger å si nå.
Glem Yoon, og skynd deg tilbake til Hanseong.
Jeg sier det for din skyld.
Jeg kan ta vare på meg selv,
så ikke tenk på det.
Det er for sent å dra til Gyeongseong nå.
Uansett, jeg foreslår å finne Lee Yoon så fort som mulig.
Kanskje han stikker av med henne.
Vi var så unge.
Både jeg
og Hee-shin.
Vi har funnet ut hvor kureren av uavhengighetsmidlene er.
Hva? Hvordan?
For noen dager siden deserterte noen Joseon-fødte soldater fra Kwantung-hæren.
Alle ble funnet døde på Jeongwoljin trikkestasjon.
Men før de deserterte,
etterlot de en beskjed til en Joseon-født offiser…
Kom til poenget.
Eller rekker jeg å ta en lur først?
Det kommer nå.
"Uavhengighetsmidler på 200 000 won når Changchun 5. september.
Det er første del av planen. Vi vet også neste del.
Jeongwoljin trikkestasjon, fire kilometer sørøst for Changchun.
Vi tar pengene ved å utgi oss som uavhengighetskrigere."
De sa visst dette til sin offiservenn før de deserterte.
Så du sier
at soldatene ble drept av kureren vi er ute etter,
og at kureren og følget er nær Jeongwoljin nå.
Ja.
Gjør mennene klare. Vi skal til Jeongwoljin.
Du er våken.
Hvordan er formen?
Hvor er vi?
I en nyetablert Daur-landsby som heter Gwangmyeong.
Landsbyboerne har hjulpet oss mye.
Hvor lenge har jeg vært her?
I tre dager.
-Hvor skal du? -Jeg har kastet bort tre dager.
-Du kan ikke reise nå. Du må hvile. -Nei, det går bra.
Frøken.
Slipp.
Jeg må finne en annen måte å levere pengene på.
Jeg skal forhøre meg litt. Du må fokusere på å bli bra.
Nei, jeg tar meg av det selv.
Pass dine egne saker fra nå av.
Hr. Choi!
Vi fant Yoon!
Finn ham raskt.
Led meg til Lee Yoon.
Han er 40 kilometer sørøst for Jilini i en landsby kalt Gwangmyeong.
Hva med jenta?
Hun er med ham. San-Gun så dem med egne øyne.
Han ville konfrontere ham og spørre hva som gikk av ham,
men lot være på grunn av det du sa.
Uansett, San-Gun og gjengen blokkerer veien så de ikke kan rømme…
Det er ikke problemet. Problemet kommer etter det.
Tror du sjefen bare lar oss drepe jenta?
Hva gjør du hvis det blir alvor?
Vis vei.
Dette er et skjebnesvangert møte for Yoon.
Hva er det med ham?
-Gratulerer med dagen. -Gratulerer med dagen.
-La helsen din holde seg. -La helsen din holde seg.
Beklager.
Jeg ble overveldet av alt som skjedde på en gang…
…og jeg ble litt urimelig.
Jeg beklager at jeg tenkte og handlet egoistisk.
Det går bra.
Ikke tenk på det.
Hvordan kan jeg la være?
Jeg var uforskammet mot personen som reddet livet mitt.
Jeg hørte at du passet på meg dag og natt i tre døgn.
Hvem sa at jeg passet på deg dag og natt i tre døgn?
Landsbyens overhode. Der borte.
Jeg følte at jeg utnyttet gjestfriheten deres, og…
Jeg fikk ikke sove. Jeg var ikke engang trøtt på tre dager.
Jeg trengte noe å gjøre, så…
Det var ikke nødvendigvis fordi jeg var bekymret for deg, frøken.
Så,
jeg har villet be deg om en tjeneste.
Kan du være så snill og slutte
å kalle meg "frøken"?
Ikke kall meg "frøken" fra nå av.
Bare kall meg "Hee-shin".
Siden vi prater om det, vil du prøve?
Jeg?
Ja.
Her?
Kom igjen.
Tror ikke jeg klarer det nå. Om du gir meg litt tid…
Hvor mye?
Vel…
…jeg vet ikke.
Fortsett å smile.
Det kler deg bedre enn rynken i pannen.
Forresten,
hvis du noen gang får lyst til å fortelle meg navnet ditt,
ikke nøl med å gjøre det.
Jeg tror du vil begynne å si navnet mitt hvis jeg sier ditt først.
Den fyren, altså!
Hva skjer?
Vi må bort først.
-Hva driver du med? -Choraeng-yi.
Kom igjen.
Faen!
Bit tennene sammen, sjef.
Geumsu, stopp. Hun er…
Hold kjeft!
Flytt deg. Vi er her for å kutte båndet til skjebnen din.
Du misforstår.
Flytt deg, din tosk!
Hva gjør du, gamlefar? Du trenger ikke gjøre dette.
Vi kan bare ta jenta og…
Geumsu! Stopp!
Kom igjen, beveg hodet.
Vi tok feil.
Hun er med i uavhengighetsarméen.
Forkledd som offentlig ansatt, kom hun for å levere penger til Den nordre arméen.
Tror du virkelig på det?
Vi har drept mange som hevdet å være uavhengighetskrigere.
-Hun løy for å unnslippe døden… -Hr. Choi! Ro deg ned og hør på meg.
Hun er en uavhengighetskriger.
Planen deres må lykkes så vi kan beskytte alle som bor her.
Kanskje du vil tro det fordi du er
forgapt i henne!
Det er…
Det er ikke sånn.
Faen. Det er den japanske hæren.
Cheon-man. Gi meg pistolen min.
Pokker.
Jeg forklarer senere.
Gjem deg her til jeg kommer tilbake. Ok?
Du…
Vær forsiktig.
En japansk offiser har kommet til den 19. divisjonen i Nanam.
Visstnok er han temperamentsfull og grusom.
Han er kaldhjertet.
Foraktelig.
Og ondskapsfull!
Når han kommer hit,
vil alle Joseon-fødte i området
bli drept.
Jeg er major Shohei Miura fra Keiserriket Japans 19. divisjon.
Jeg skal arrestere en oppvigler fra Joseon.
Derfor
må dere samarbeide…
Lee Yoon?
Hva gjør det rasshølet her?
Kjenner du kødden?
Hvem er det?
Bare noen.
Han var slaven min.
Hvorfor har du ikke forandret deg?
Skjebnen ser ut til å ha ført oss sammen. Skal vi ta en prat?
Klienten min ville jeg skulle si dette før jeg drepte deg:
"En hund dør
når den forlater sitt hjem."
Vi har mye å snakke om.
Se på de øynene.
Fortsatt de samme.
Hvor skal vi prate?
Det stedet ser bra ut.
Vi trenger ikke våpen. Vi skal bare prate.
Yoon, havner vi i kamp mot dem, blir vi drept. Du vet det?
Vi må unngå det.
Prøv å ikke skape problemer før jeg kommer ut.
Be karene stå klare med våpnene. Uansett hva dere hører, hold dere rolig.
Setter vi søket etter kureren på vent?
Styrken står klar, så vi skifter til brent jords taktikk. Husk det.
Sa du brent jord?
Hør nøye etter.
Signalet er at jeg går ut.
Når jeg kommer ut…
…drep jævlene.
Hva om de skyter oss først? Hva om det blir et problem?
Da dreper vi dem alle.
Uansett hvor mange vi mister,
gir vi oss ikke før alle er døde.
For en liten verden.
Tenk at jeg møtte på deg her.
Jeg har vært så bekymret for deg.
Jeg visste ikke om du fikk tak i mat.
Fortell meg. Hvor har du vært siden sist?
Hvorfor svarer du ikke? Jeg spurte hvordan du har hatt det.
Vil du ikke snakke med meg lenger?
Glem det.
Det går tydeligvis bra med deg.
Men hvem er de mennene utenfor? Hva gjør de?
De ser ut som banditter eller noe.
De er banditter som dreper japanske soldater.
Du bør passe deg hvis du vil overleve. De er verre enn de ser ut.
Yoon.
Pass munnen din. Ok?
Og ikke glem hvem jeg er nå.
Forstått?
Du bør ikke glemme hvor du er.
Dette er ikke Gyeongseong.
Ingen vil bry seg om du dør her.
Jeg leter etter noen som skal levere penger fra Myeongjeong.
Er han
her?
Det er ingen slike her. Dra.
Han ble skutt på Jeongwoljin, det andre møtestedet.
Og jeg hørte at det var en fremmed med skuddskader her i landsbyen.
Skal du fortsette å lyve?
Overgi ham til meg.
Jeg vet at han er her.
Jeg sa jo at han ikke er det. Bare dra.
Er det du
som skal motta uavhengighetsmidlene fra kureren?
Er det derfor du stadig dukker opp? Selv på toget til Changchun?
Hørte du meg ikke?
-Jeg sa jeg ikke er involvert. -Ikke?
Så hva gjør du her,
i landsbyen hvor kureren gjemmer seg?
Du sa du er en banditt som dreper japanske soldater.
Du hjelper vel ikke opprørerne?
Er det slik du har bedrevet tiden etter du svek vennen din og landet ditt?
Jeg har aldri gjort noen av delene.
De var aldri landet mitt eller vennen min.
Jeg lot deg leve anstendig og ikke dø som en slave, og dette er takken.
Det er problemet. Jeg frigjorde deg. Japan moderniserte Joseon.
Vi gjorde alt vi kunne for dere, så hvorfor klager du?
En svak mann og et svakt land klarer ikke det grann på egen hånd.
Hvor er han?
Ikke rør dere!
Ikke rør dere.
Hva pokker foregår?
Vi er døde. Faen!
Snakk, ellers dør du.
Hvor er svinet?
Skal du ikke prate?
Greit.
Da dreper jeg deg først.
Det er nok.
Jeg er lei av dine barnslige innfall.
Dere kommer til å dø uansett. Husk at mennene mine er utenfor.
Sadao Minami. Du vet sikkert hvem det er.
Hoeryŏng-garnisonens leder.
Du må ha hørt at hele styrken,
inkludert ham selv og sju offiserer, ble utslettet.
Hvem tror du stod bak?
Er dere uavhengighetskrigere?
Nei.
Vi er banditter.
Utslettet du Hoeryŏng-garnisonen?
Med så få menn?
Vi er et detasjement. Hovedstyrken er på vei hit nå.
Vil du leve, ta mennene dine og forsvinn.
Det er den siste gaven en slave kan tilby sin mester.
Tror du jeg kjøper det?
Det bør du, hvis du vil overleve.
Du vet godt at en offiser fra Joseon som mislykkes, blir skutt.
De behandler deg ikke likt som andre japanske majorer.
-Er det ikke derfor du vil vise deg frem? -Hold kjeft!
Ikke hiss deg opp. Tenk rasjonelt.
Ellers blir du bitt av hunden som forlot sitt hjem.
Vi kan ikke vente lenger! Drep dem!
Ikke skyt! Vent til majoren gir ordre!
Ishida!
Hva snakker de om?
De kommer til å drepe oss. Hva gjør vi nå?
Hva gjør dere? Avfyr, nå!
Drep dem alle!
Ikke skyt!
Hvorfor hører du ikke?
Din drittsekk.
Kom og ta oss, rasshøl!
Geumsu!
Ro deg ned, din tosk. Vi kan dø.
Operasjonen er over!
Slå retrett!
Er du uskadet?
Bli her. Jeg er snart tilbake.
Hørte dere meg ikke?
Legg ned våpnene!
Ja!
Hei.
Hvorfor legger ikke dere ned våpnene? Vi ble enige om å overse hverandre.
Hvordan fikk du ham til å dra?
Ga du ham penger?
Jøss. Han må være helt pengegæren.
Jeg skjønner ikke hva som skjer nå, men vi må også snakke sammen.
Ja.
Skal vi bare dra?
Han pleide å være slaven min, så jeg synes synd på ham.
Skjønner.
Men, major,
i øynene til en Joseon-født, er situasjonen ganske flott,
men for de japanske soldatene, er du en forræder som fortjener å dø.
Har du et dødsønske?
Jeg beklager. Jeg skal aldri gjenta feilen.
Jeg skal ikke drepe ham, men vær ikke redd, han skal dø.
Hva mener du med det?
Hør nøye etter.
Mannen med uavhengighetsmidlene fra Myeongjeong er her med Lee Yoon.
Drep Lee Yoon og det svinet, og overlever pengene til meg.
Det er alt du må gjøre.
Major, hvem snakker du til nå?
Snakker du til meg?
Husk at du bare får leve om du gir meg hodet til Lee Yoon.
Og neste gang, ikke gjem deg som en rotte og spioner på meg. Forstått?
Jeg betaler deg ekstra for kureren, så få det gjort.
Hvem vet? Kanskje jeg vil behandle deg som et menneske da.
Rykk ut.
-Rykk ut! -Ja!
Hva la du inni?
Et brev.
Til den som mottar pengene.
Ting begynner å bli latterlig komplisert.
Det er derfor jeg har kommet til Gando.
Vent. Så du sier at du er en uavhengighetskriger,
ikke en offentlig ansatt?
Hva prater du om? Er du stokk dum?
Hun jobbet for myndighetene, sluttet, og ble med i uavhengighetsarméen.
-Din tosk. -Ditt esel.
-Drittsekk. -Rasshøl.
For en gjeng idioter.
Hvordan overlever dere med de små hønsehjernene deres?
Følg med.
Hun ble med i uavhengighetsarméen
så hun kunne jobbe for myndighetene.
Ikke sant?
Det er helt motsatt.
Kan ikke du bare dø?
Kompis. Bare dø.
Jeg jobbet for myndighetene for uavhengighetsbevegelsens skyld.
Slik kunne jeg hente ut hemmelig informasjon om Japan.
Jeg må snakke med deg.
Så hun sier at myndighetene…
Jeg skjønner ikke.
Kom japsene hit for å arrestere henne?
Ja. De lette etter kureren av uavhengighetsmidlene.
Når fant du ut at hun var en uavhengighetskriger?
Før du sparte livet hennes på toget?
Skjuler du noe for meg?
Da du mimret om hjembyen din,
lengtet hjertet mitt etter en kvinne
som jeg ønsket jeg hadde sett mer til før jeg dro.
Det er henne.
Hun kom helt til Gando for å ta tilbake landet vi har mistet.
Kunne ikke bare snu ryggen til.
Så la meg holde løftet mitt til henne. Jeg skal beskytte familien vår.
Vi må få henne til uavhengighetsarméen så vi også kan leve fredelig i Gando.
Kjære vene.
Endelig forstår jeg deg.
Beklager.
Men Yoon,
slik situasjonen er nå, er det ikke lurt å assosieres med uavhengighetsarméen.
Du vet hvorfor landsbyen min i Gurye ble massakrert den gangen.
Det var fordi jeg åpenlyst ledet en rettskaffen hær.
Jeg prøvde over evne å redde et land og mistet familien min, det mest dyrebare.
Det var da jeg innså det.
Alle har ulike evner,
og jeg evnet ikke å redde landet mitt.
De kan ta Taepyeong-dong når som helst.
Så denne gangen velger jeg familien.
Lev livet slik at du ikke kjenner på anger.
Så skal jeg leve mitt
uten anger.
Gjør dere klare.
Hvorfor skal bare vi dra? Hva med Yoon?
Bare gjør det.
Dere kan dra til Seon-bok.
Hun har kontakter i uavhengighetsarméen gjennom våpensalg og den slags.
Jeg er redd vi må ut på en ny reise.
Jeg syntes jeg følte noe bak meg.
Så var det deg.
Slå deg ned.
For fem år siden…
…lot jeg Yoon leve.
Den eneste jeg har latt leve i min ti år lange karriere.
Han sa at du måtte drepe ham. Ingen andre.
Så jeg drepte ham ikke.
Jeg syntes det var riktig å overlate skjebnen hans til deg.
Klandrer du meg
for å ikke ha drept gutten du lot leve av respekt for meg?
Nei.
Det er ikke sånn.
Jeg prøver bare å forklare situasjonen jeg er i.
Jeg må drepe Lee Yoon, samme hva.
I tillegg må jeg drepe Nam Hee-shin nå.
Jeg sitter dypt i det.
Så slutt å stå i veien for meg.
Jeg dreper dem begge og drar,
som du sa.
Tror du
at du kan drepe Yoon?
Jeg skal drepe ham for deg,
for jeg tror ikke du klarer det.
Vet du hva drittsekken gjorde mot deg?
-Du hadde blitt sjokkert om du visste… -Det holder.
Jeg vet alt.
Vet du alt? Så hvorfor drepte du ham ikke…
Hva er i veien med deg? Er du så dum?
Jeg fryser.
Jeg var dum og trodde på løgnen du fortalte om foreldrene dine.
Hr. Choi.
Jeg beklager det, men…
Det jeg er mest rasende for nå,
er at jeg ikke kunne si noe til Yoon da han spurte om vi burde drepe deg.
Yoon sa vi burde la deg leve.
Mannen du prøver å drepe med ild i øynene,
sa at vi burde la deg leve.
Og likevel kommer du hit og sier dette? Hvor er hjertet ditt?
Du har rett.
Jeg har ingen hjerte.
Derfor tar jeg slike jobber.
Uansett, jeg har sagt alt jeg ville si, så jeg skal gå.
Ikke glem det jeg sa.
Ikke bland deg inn i dette.
Hvis du forsøker å stoppe meg igjen…
…så dreper jeg deg også.
Skjønner du?
Må du virkelig gjøre dette?
Er du så bekymret for Lee Yoon?
Deg.
Jeg er bekymret for deg, Eon-nyeoni.
Yoon lar seg ikke overliste av deg.
Og…
…det er ikke rett å trekke sverd mot en landsmann.
Ikke si sånt.
Mor og far…
…falt for sverdet til en landsmann.
Du tror meg ikke.
Synd.
Du var den eneste som trodde på det jeg sa.
Ha det.
Ta vare på deg selv…
…og hold deg frisk.
Det er en skrudd verden dere lever i.
Både du, Eon-nyeoni,
og Yoon.
Far!
Eon-nyeoni!
Ikke kom hit!
Gå!
Far, mor…
Far! Mor…
Far, mor!
Nå har jeg deg, din tispe!
ALLE KARAKTERER, STEDER, ORGANISASJONER, UTTRYKK OG HENDELSER
OMTALT ELLER BESKREVET I SERIEN, ER FIKTIVE.
ENHVER LIKHET MED VIRKELIGHETEN ER REN TILFELDIGHET.
Tekst: Silvia Alstad