Cine ești?
Ești Eon-nyeoni?
Da.
Ai întâlnit bandiți călare când traversai râul Duman?
Din cauza lor…
ți-ai pierdut familia?
Ai supraviețuit,
dar părinții și fratele tău au fost măcelăriți.
Asta te-a tulburat?
Răspunde, copilă!
De ce taci? N-ai maniere?
Eu…
nu sunt o muiere pretențioasă.
Lăsați-mă să stau aici câteva zile!
După ce mă voi simți mai bine,
- …nu vă mai deranjez și plec. - Nici tu nu crezi ce spui.
Pari o fată isteață.
Nu te mai minți singură!
Hai cu mine!
Orice povară ai avut în viață…
n-a fost din vina ta.
Totul e numai…
vina noastră.
Din cauza noastră a căzut Joseonul
și i-am lăsat să ni-l ia.
O lume în care poți fi bogat doar dacă te dai cu japonezii…
și poți supraviețui doar dacă-ți trădezi compatrioții.
Noi am creat lumea asta.
E un regret care nu-mi dă pace.
Regret că am creat o asemenea lume,
că te-am făcut să trăiești în ea…
și îmi pare rău că te-am făcut
să lupți împotriva ei.
Nu cred nici în ruptul capului că vrei să pleci.
Rămâi aici!
Ai nevoie măcar să ai compatrioți alături.
- Acum că nu avem țară. - Domnule…
Cum adică „domnule”?
Familiile ne-au fost măcelărite.
Așadar, poți să-mi spui „tată”.
Te poți baza pe mine toată viața.
Te voi considera fiica mea
și mă voi baza pe tine.
Mănâncă!
Mănâncă pe săturate!
Nu te va judeca nimeni.
STRIGĂTUL BANDIȚILOR
A venit aici să mănânce?
De ce se îndoapă cu cartofi?
Puțin îmi pasă.
Ascultă aici!
Dacă încearcă vreo șmecherie, dau cu ea de pământ.
Mă simt mult mai bine acum.
Doamne, ce bun a fost! Și nici măcar nu-mi plac cartofii.
Cu atâtea jafuri și ticăloșii, nu-i de mirare că flămânzești.
Dacă te-ai săturat, începe să vorbești! Ce cauți aici?
N-am treabă cu d-ta.
Ci cu Lee Yoon.
N-are rost să te amesteci.
Yoon nu e aici.
Văzându-te aici singură, sigur ai pierdut totul.
Și banii, și pe fata aia.
Extraordinar! Nimic nu-ți scapă.
Așa e.
Sunt falită.
Dar, dacă nu-l găsesc pe Lee Yoon,
sunt moartă.
Moartă de-a binelea, știi?
Așadar, dle Choi,
- …lasă-mă să stau până când vine… - Nu.
Iar vei încerca să-l ucizi pe Yoon.
Vă vine să credeți ce spune omul ăsta?
De ce-i ții partea?
Ați devenit prieteni, nu?
E ca o rudă pentru mine.
Așa cum erai și tu.
Dle Choi,
n-ar trebui să consideri pe cineva ca Lee Yoon ca pe o rudă.
Se pare că nu ți-a spus.
Știi ce ți-a făcut? El…
În fine…
N-am timp de asta.
Să trecem la afaceri!
Chiar trebuie să-l ucid.
Nu vreau să-l omor,
dar, dacă n-o fac,
o să am necazuri.
Cine știe ce necazuri vei avea dacă îl vânezi pe Yoon?
Ba situația e foarte clară.
Ce poate face un bătrân și câțiva băieți?
Nimic.
Absolut nimic.
Nu mai turui și cară-te!
Îți va fi mai bine așa.
Nu vreau să-ți fac rău.
Ce glumă proastă!
Auzi?
- Cum îndrăznești să vorbești așa? - Încetează!
Cum adică? Fata asta e mojică.
Stai pe loc!
- Vrei să fii împușcat? - Ce?
Cu ce pistol?
Ce e?
Uită-te în jos, idiotule!
Dacă nu vrei să te ciuruiesc,
treci la loc în colțul tău!
Să reluăm discuția. De ce a vrut Yoon să-mi omoare clienta?
Dumneata l-ai pus?
Dumneata l-ai pus, nu?
Așadar, nu banii au fost motivul.
Cumva din cauza slujbei ei?
Chestia cu linia Gando?
Dacă se face calea ferată,
coreenii de aici au de suferit.
Nu trebuie să prevenim asta?
Deci ai făcut-o ca să-i protejezi pe coreeni.
Dar Lee Yoon gândește altfel.
De ce sunteți surprinși?
Nu știai? Lee Yoon a lăsat-o să trăiască.
În acel moment, credeam că totul s-a terminat.
Era aproape de ea și a avut timp.
Putea s-o împuște de cel puțin patru ori.
Dar…
n-a făcut-o.
Prin urmare, dle Choi,
dacă te gândești s-o omori pe Nam Hee-Shin
pentru a te asigura că oamenii din Taepyeong-dong rămân teferi,
ia problema în mânile tale și nu te încrede în Lee Yoon!
Nu e în stare s-o ucidă.
Hei, ochelaristule!
Ai fost de față.
Hei, mutră de prost!
Și tu ai văzut, nu?
Nu.
Tu ești urâtul, nu prostul.
Eu…
Cu tine vorbeam.
Spune ceva! Și tu ai văzut.
Ce, ești mut? De-asta vorbești din priviri…
Javră nenorocită!
Ce-o să-ți rup capul…
Încetați!
Să vă văd mâinile!
Mâinile sus!
Un rahat de topor?
Te crezi în anul 1500?
Pune-l jos imediat!
Lasă armele!
Cred că amândoi am spus tot ce era nevoie să ne spunem.
Renunță la uciderea lui Yoon și pleacă la Gyeongseong!
E spre binele tău, Eon-nyeoni.
Îmi pot purta singură de grijă,
așa că vezi-ți de treabă!
Am ajuns prea departe ca să plec de aici.
Oricum, v-aș sugera să-l găsiți pe Lee Yoon cât mai repede.
S-ar putea să fugă cu fata aia.
Ce tineri eram…
Atât eu…
cât și Hee-shin.
Am aflat unde se află curierul care ducea banii pentru rebeli.
Poftim? Cum așa?
Acum câteva zile, au dezertat niște soldați coreeni din armata Kwantung.
Toți au fost găsiți morți în gara Jeongwoljin.
Dar, înainte să dezerteze,
se pare că au lăsat un mesaj unui ofițer coreean…
Nu poți povesti pe scurt?
Până ajungi la subiect, ațipesc.
Ajung imediat, dle.
„Vor sosi la Changchun la 5 septembrie 200.000 de woni.
Acesta e planul. Știm și planul de rezervă.
Gara Jeongwoljin, la 4 km sud-est de Changchun.
Vom lua banii prefăcându-ne că suntem insurgenți.”
Se pare că asta i-au spus amicului lor ofițer
înainte să dezerteze.
Deci, tu spui
că dezertorii au fost uciși de curierul pe care îl vânăm
și că banda acestui curier se află lângă Jeongwoljin.
Da, să trăiți!
Pregătește oamenii!
Plecăm la Jeongwoljin.
Te-ai trezit.
Cum te simți?
Unde suntem?
Suntem în satul Gwangmyeong, întemeiat recent de mongolii daur.
Sătenii ne-au ajutat mult.
Dar de cât timp mă aflu aici?
De trei zile.
Unde pleci?
Am irosit trei zile. Nu am timp.
Nu poți călători. Trebuie să te odihnești.
Nu, n-am nimic!
Domnișoară…
Dă-mi drumul!
Trebuie să aflu cum pot livra banii la timp.
Mă voi ocupa eu de asta.
Dumneata recuperează-te!
Nu, eu o să mă ocup de asta.
De acum încolo, vezi-ți de treaba dumitale!
Domnule Choi!
L-am găsit pe Yoon!
Așa, găsiți-l repede…
Duceți-mă odată la Lee Yoon!
Gwangmyeong e un sat daur la 40 km sud-est de Jilin.
Acolo e.
Și fata?
E cu el.
San-gun i-a văzut cu ochii lui.
Voia să-l ia la rost și să-l întrebe ce l-a apucat,
dar v-a ascultat și s-a abținut.
Oricum,
San-gun și băieții îi așteaptă. Le-au tăiat calea ca să nu poată fugi…
Nu ăsta e baiul.
Baiul e ce urmează.
Crezi că șeful o să ne lase să o omorâm pe fată?
Ce vei face atunci?
Du-ne acolo!
Cred că Yoon a dat de cineva
de care îl leagă soarta.
Ce-o fi cu el?
La mulți ani!
Viață lungă și sănătate!
Îmi cer scuze.
Avalanșa de evenimente m-a copleșit…
și m-am lăsat pradă emoțiilor.
Am gândit și am acționat egoist.
Îmi pare rău.
Nu face nimic.
Nu te mai gândi la asta!
Cum să nu mă gândesc?
Am vorbit așa de nepoliticos cu cel care mi-a salvat viața.
Am auzit că m-ai vegheat fără încetare timp de trei zile.
Cine ți-a spus că te-am vegheat fără încetare timp de trei zile?
Mai-marele satului. Cel de acolo.
N-am vrut să profit de ospitalitatea lor și…
Nu puteam să dorm. De trei zile nu sunt obosit deloc.
Simțeam nevoia să fac ceva și…
Nu neapărat fiindcă…
Mi-am făcut griji pentru dumneata, dră.
Știi…
aș vrea să-ți cer o favoare.
Așadar…
Te rog, ai putea…
să nu-mi mai spui „domnișoară”?
Te rog, nu-mi mai spune „domnișoară” de acum încolo.
Spune-mi „Hee-shin”!
Ai vrea să încerci chiar acum?
Acum?
Da.
Aici?
Haide!
Nu cred că pot s-o fac acum. Dacă-mi dai puțin timp…
Cât timp?
Păi…
Nu știu.
Zâmbește mai des!
Îți stă mult mai bine decât încruntat.
Apropo,
dacă vei vrea vreodată să-mi spui numele tău,
te rog, nu ezita!
Cred că mi-ai spune pe nume
dacă ți-aș spune eu pe nume prima.
Ce naiba ne facem cu el?
Ce se întâmplă?
Să mergem!
- Ce naiba faci? - Choraeng-yi!
Să mergem!
La naiba!
Strânge din dinți, șefu'!
Geumsu, oprește-te! Ea e…
Gura!
La o parte!
Te vom scăpa de soarta asta.
E o neînțelegere.
Mișcă-te, prostule!
Ce faci, bunicule? Nu e nevoie să faci asta.
O putem lua pe fată și…
Geumsu, încetează!
Haide, mișcă-ți capul!
Ne-am înșelat cu toții.
Ea face parte…
din armata rebelilor.
S-a infiltrat ca funcționar public
și a venit să ducă fonduri Armatei Nordului.
Chiar crezi asta?
Am ucis atâția oameni
care se dădeau insurgenți.
- E clar că minte ca să… - Dle Choi!
Te rog, calmează-te și crede-mă!
Ea luptă pentru independență.
Reușita planului lor
e spre binele locuitorilor de aici.
Poate că asta vrei să crezi, pentru că inima ta…
tânjește după ea!
Asta nu e…
Nu e adevărat.
Băga-mi-aș!
Armata japoneză.
Cheon-man,
adu-mi arma!
Mama mă-sii!
Îți explic mai târziu.
Nu ieși până nu mă întorc, bine?
Stai…
Ai grijă de tine!
Un ofițer japonez sosește la comandamentul diviziei a 19-a.
Se pare că e un om irascibil și sângeros.
Nemilos.
Detestabil.
Și hain.
Când ajunge aici,
toți coreenii din zonă…
vor muri.
Sunt maiorul Shohei Miura din regimentul 37,
divizia a 19-a
a armatei Marelui Imperiu Japonez.
Am venit să arestez un răzvrătit coreean.
Prin urmare,
vreau să cooperați toți…
Lee Yoon?
Ce caută aici jigodia asta?
Îl cunoști?
Cine este, domnule?
Un oarecare.
A fost sclavul meu.
Cum de nu te-ai schimbat deloc?
Soarta ne-a adus împreună.
Hai să vorbim puțin!
Clientul a vrut să-ți spun ceva înainte să te omor.
„Un câine moare…
când pleacă de acasă.”
Avem multe de vorbit.
Mă uit la ochii tăi.
Sunt neschimbați.
Unde am putea vorbi?
Acolo?
Pare un loc bun.
Nu ne trebuie arme.
Vom vorbi, atât.
Yoon,
dacă ne luptăm cu ei, vom fi nimiciți. Știi asta, nu?
Trebuie să evităm asta.
Până ies, încercați să stați liniștiți!
Soldații să stea cu arma la îndemână!
Indiferent ce auzi, rămâi calm!
Atunci, suspendăm deocamdată operațiunea de căutare a curierului?
Având aici armata, vom aplica tactica pământului pârjolit.
- Nu uita asta! - Ați spus „pământ pârjolit”?
Ascultă-mă cu atenție!
Semnalul e ieșirea mea.
Când ies de acolo…
ucideți-i pe toți!
Dacă trag primii în noi?
Nu se complică lucrurile?
Atunci, îi omorâm pe toți.
Oricât de mulți vom muri,
nu ne vom opri
până nu mor toți.
Ce mică e lumea!
Ce surpriză să ne întâlnim aici!
Mi-am făcut multe griji pentru tine.
Nu știam dacă ai ce mânca.
Spune-mi! Unde ai fost tot timpul ăsta?
De ce nu răspunzi?
Te-am întrebat ceva.
Nici să-mi vorbești nu mai vrei?
În fine…
E limpede că o duci bine.
Oricum, cine sunt oamenii de afară? Cu ce se ocupă?
Toți par bandiți.
Chiar sunt bandiți.
Bandiți care ucid soldați japonezi.
Ar trebui să ai grijă, dacă nu vrei să mori.
Sunt mai nemiloși decât par.
Yoon…
Ai grijă ce spui!
Bine?
Și nu uita cine sunt acum!
Ai înțeles?
N-ar trebui să uiți unde te afli.
Nu suntem în Gyeongseong.
Aici, nimeni nu dă doi bani pe viața ta.
Caut un curier al armatei rebelilor care duce bani din Myeongjeong.
E cumva…
aici?
Nici vorbă. Pleacă!
A fost rănit în Jeongwoljin, al doilea loc de întâlnire.
Și am auzit că în satul ăsta e un străin care a fost împușcat.
Tot ai de gând să minți?
Predă-mi-l și gata!
Știu că e aici.
Ți-am spus, nu e aici.
Pleacă!
Tu ești…
destinatarul banilor transportați de curier?
De-asta apari peste tot? Chiar și în trenul spre Changchun?
Nu m-ai auzit?
- Ți-am spus că nu sunt implicat. - Nu?
Atunci de ce ești aici,
în satul în care se ascunde curierul?
Ai zis că ești un bandit care ucide soldați japonezi.
Nu cumva…
îi ajuți pe rebeli?
Cu asta te-ai ocupat după ce ți-ai trădat prietenul și țara?
N-am făcut niciodată așa ceva.
Fiindcă n-am avut nici prieten, nici țară.
Ți-am permis să trăiești ca un om și asta mi-e răsplata, nu?
Asta e problema. Eu te-am eliberat, Japonia a modernizat Joseonul.
Am făcut tot ce am putut pentru voi și tot nu e bine!
„Un om mărunt și o țară săracă
nu reușesc nimic de capul lor.”
Unde e curierul?
Nu mișcați!
Nu mișcă nimeni!
Ce dracu' e asta?
Suntem morți. Rahat!
Vorbește sau mori!
Unde e curierul?
Nu vrei să vorbești?
Bine.
Atunci, te ucid.
Ajunge!
M-am săturat de toanele tale copilărești.
Oricum veți muri toți. Știi că oamenii mei sunt afară, nu?
Sadao Minami. Pun pariu că știi cine e.
Șeful garnizoanei Hoeryŏng.
Știi că întreaga garnizoană,
inclusiv el și șapte ofițeri, a fost anihilată.
Cine crezi că a făcut-o?
Sunteți insurgenți?
Nu.
Suntem bandiți.
Voi ați nimicit garnizoana Hoeryŏng?
Cu câțiva oameni?
Grosul forțelor noastre e în altă parte
și vin încoace chiar acum.
Dacă vrei să trăiești, ia-ți oamenii și pleacă imediat!
E ultimul cadou dat de un sclav tânărului său stăpân.
- Crezi că înghit minciuna asta? - Ar trebui, dacă vrei să trăiești.
Știi bine că un ofițer coreean e executat dacă misiunea lui dă greș.
Nu vă tratează la fel ca pe maiorii japonezi.
Nu de-asta ești așa de zelos?
Dă-mi drumul, jigodie!
Nu te ambala! Fii rațional!
Sau s-ar putea să te muște…
câinele plecat de acasă.
Nu mai putem aștepta mult. Ucideți-i!
Nu trageți!
Așteptați ordinul maiorului!
Ishida!
Ce tot bălmăjesc acolo?
Ne vor ucide pe toți. Ce facem?
Ce faceți? Deschideți focul!
Ucideți-i pe toți!
Nu trageți!
De ce nu asculți?
Ticălosule!
Ce mai așteptați, nemernicilor?
Geumsu!
Liniștește-te, boule!
Altfel, murim.
Operațiunea s-a încheiat!
Trupă, retragerea!
Ești teafără?
Stai puțin aici! Mă întorc repede.
Nu m-ați auzit?
Jos armele!
Da, să trăiți!
Domnilor!
De ce nu lăsați armele jos?
Ne vom preface că nu ne-am văzut.
Ce i-ai spus de l-ai făcut să plece?
I-ai dat bani?
Frate, cred că e înnebunit după bani!
Nu înțeleg ce se întâmplă,
dar trebuie să vorbim.
Da.
Plecăm așa, pur și simplu?
A fost sclavul meu, așa că-mi pare rău pentru el.
Înțeleg.
Domnule,
dacă pentru un coreean ăsta e un deznodământ minunat,
pentru soldații japonezi sunteți un trădător care merită ucis.
Ți s-a urât cu binele?
Mă scuzați. N-o să mai fac niciodată greșeala asta.
Nu-l voi ucide,
dar mă voi asigura că moare.
Ce vrei să spuneți?
Ascultă cu atenție ce îți spun!
Curierul care a dus banii din Myeongjeong
e aici, cu Lee Yoon.
Omoară-i pe Lee Yoon și pe curier
și adu-mi banii!
E tot ce trebuie să faci.
Dle maior, cu cine vorbiți?
Vorbeați cumva cu mine?
Nu uita că scapi doar dacă-mi aduci capul lui Lee Yoon!
Data viitoare, nu te ascunde ca un șobolan și fă ce-ți spun! Pricepi?
Te plătesc separat pentru curier, așa că nu da greș!
Cine știe?
Poate apoi te voi trata ca pe un om.
Înainte marș!
- Înainte marș! - Da, să trăiți!
Ce ai pus acolo?
O scrisoare.
Pentru cel care primește banii.
Situația a ajuns ridicol de complicată.
Și din acest motiv…
am venit la Gando.
Stai puțin!
Așadar, spui că ești o luptătoare pentru independență,
nu o angajată a guvernului.
Zău așa, frate!
Ce tot spui acolo?
Ești prost?
A lucrat pentru guvern,
apoi s-a alăturat insurgenților.
Tâmpitule!
Dobitocule!
- Ticălosule! - Jigodie!
Ce idioți!
Cum de nu muriți, la cât de proști sunteți?
Fiți atenți aici!
S-a alăturat armatei rebelilor…
ca să poată lucra pentru guvernatorul general.
Nu-i așa?
E exact…
pe dos.
Cine-i prost de moare?
Ești prost rău!
Mi-am luat acea slujbă pentru mișcarea de independență,
ca să pot obține informații secrete despre Japonia.
Vreau să vorbim.
Deci, ea spune că guvernatorul general…
Nu înțeleg.
Japonezii ăia
tot pentru ea au venit?
Da.
Caută curierul care duce banii.
Atunci, când ai aflat că e o luptătoare pentru independență?
Știai asta când ai cruțat-o?
Îmi ascunzi ceva?
Când aminteai de orașul tău natal,
inima mea tânjea după o femeie
pe care regretam că n-am văzut-o mai des.
Ea e.
A venit la Gando ca să ia înapoi țara pe care am pierdut-o.
N-am putut s-o refuz.
Așadar, dle Choi,
lasă-mă să nu-mi calc promisiunea! Voi proteja familia noastră.
Trebuie s-o ajutăm să ajungă la rebeli
ca să putem trăi în pace în Gando.
Dumnezeule!
Acum totul e limpede.
Îmi pare rău.
Dar Yoon,
în situația noastră actuală,
nu e înțelept să ai de-a face cu insurgenții.
Știi de ce satul meu din Gurye a fost masacrat acum mulți ani.
Din cauză că m-am dus de colo-colo
făcând pe liderul unei miliții.
Credeam că am puterea să salvez țara
și mi-am pierdut familia, ce avem mai de preț.
Atunci mi-am dat seama.
Fiecare om…
are abilități unice,
iar abilitățile mele n-au fost de ajuns ca să-mi salvez țara.
Japonezii ar putea ataca oricând Taepyeong-dong.
De data asta, voi alege familia.
Trăiește-ți viața…
fără regrete.
Și eu o voi trăi…
fără regrete.
Să ne pregătim!
De ce plecăm numai noi? Yoon nu vine?
Hai, frate!
De ce nu te duci la Seon-bok?
Are legături cu armata rebelilor,
doar le vinde arme!
Mă tem că ne așteaptă altă călătorie.
Am simțit eu că s-a furișat cineva aici.
Deci, tu erai.
Ia loc!
Acum cinci ani…
l-am lăsat în viață pe Lee Yoon.
N-am făcut niciodată așa ceva în zece ani de carieră.
A zis că doar tu trebuie să-l omori.
Așa că nu l-am omorât.
Mi s-a părut drept să-i las soarta în mâinile dumitale.
Acum mă învinovățești
că l-ai lăsat în viață din respect pentru mine și nu l-am ucis?
Nu.
Nu e vorba de asta.
Încerc să-ți spun în ce situație mă aflu.
Trebuie să-l ucid pe Lee Yoon orice-ar fi.
În plus, trebuie să-o ucid pe Nam Hee-shin.
Sunt chitită.
Așa că nu-mi mai sta în cale!
Îi omor și plec în liniște,
așa cum ai spus.
Chiar crezi…
că-l poți ucide pe Yoon?
Spun că-l omor pentru tine,
fiindcă d-ta nu ești în stare.
Știi ce ți-a făcut ticălosul ăla?
Te va șoca atât de tare…
Ajunge!
Știu totul.
Știi totul?
Atunci, de ce nu l-ai ucis…
Ce e cu d-ta? De ce ești așa de prost?
E frig.
Din prostie, ți-am crezut povestea
îndrugată despre părinții tăi.
Domnule Choi…
Regret asta, dar…
Ceea ce mă supără cel mai tare
e că nu i-am putut spune nimic lui Yoon
când m-a întrebat dacă ar trebui să te ucidem sau nu.
Dar Yoon a zis să nu te ucidem.
Chiar cel pe care ești atât de chitită să-l omori
a spus să te lăsăm în viață.
Și tu asta ți-ai găsit să spui?
Ești om sau fiară?
Ai dreptate.
Nu sunt om.
De aceea am ocupația asta.
Oricum,
am spus tot ce aveam de spus, așa că plec.
Nu uita ce ți-am zis!
Nu te amesteca!
Dacă te mai văd o dată…
o să te omor și pe tine.
Ai înțeles?
Chiar trebuie să faci asta?
Îți faci griji pentru Lee Yoon?
Pentru tine.
Pentru tine îmi fac griji, Eon-nyeoni.
Nu te poți pune cu Yoon.
Și…
nu e bine să ridici sabia asupra unui compatriot.
Nu spune asta!
Mama și tata…
au murit de sabia unui compatriot.
Nu mă crezi.
Păcat…
Ai fost singurul care m-a crezut.
Am plecat.
Ai grijă de d-ta…
și rămâi sănătos!
Trăiți într-o lume tare nenorocită.
Atât tu, Eon-nyeoni…
cât și Yoon.
Tată!
Eon-nyeoni!
Nu veni încoace!
- Fugi de aici! - Tată…
Mamă…
Tată! Mamă…
Tată! Mamă!
Javră! Te-am prins!
PERSOANELE, LOCURILE, ORGANIZAȚIILE, DENUMIRILE ȘI EVENIMENTELE
MENȚIONATE SAU DESCRISE SUNT FICTIVE.
ORICE ASEMĂNARE CU REALITATEA E PUR ÎNTÂMPLĂTOARE.
Subtitrarea: Brândușa Popa