Přijde mi zvláštní
vracet se do Mjongdžongu, abych bojovala za nezávislost Čosonu,
když jsem tam byla ve jménu vlády.
Člověk se dostává do různých situací.
Názory lidí se mění,
jste v jiném prostředí…
Asi máte pravdu.
Jen si dejte pozor na Óoku
a určitě se vám ty peníze podaří doručit.
A pak se můžete vrátit do Kjongsongu.
To je to tak nebezpečný člověk?
Jak jsem říkal,
člověk se dostává do různých situací.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Určitě se vám stýská po domově, že?
Ovšem.
Dokonce se mi o něm nedávno zdálo.
Kochal jsem se třešňovými květy se svojí rodinou.
Ty svině!
Pokoušíš se mě podvést?
Mám tě zastřelit?
Vyklop, jak to děláš.
Jak můžeš vyhrát pětkrát za sebou?
Já ale vážně nepodváděl.
Cos to říkal?
Proč tady nikdo neumí japonsky?
Skloňte zbraň, pane.
V Mjongdžongu se používat nesmí.
A ty jsi kdo?
Óoka, policejní komisař z kandského konzulátu.
A teď už tu pistoli položte.
On se mě snaží oškubat!
I pokud…
máte pravdu,
nemůžete mu hrozit zbraní.
Položte to.
A když to neudělám?
Koho zajímá nějaký policajt z konzulátu?
Jak se opovažuješ něco nařizovat vojákovi císařské…
V Mjongdžongu
mám hlavní slovo já.
I kdyby se všude jinde válčilo,
tady bude naprostý klid.
Jen tak…
mě jednou pustí domů.
V Mjongdžongu…
je moje slovo zákon.
Skloňte hlavu.
Vítejte zpátky.
Ráda vás poznávám. Já jsem Nam Hi-šin.
Má paní, jsem po…
Jejda, vrátila jsem se do minulosti. Já jsem Kim Son-bok.
Moje jméno znamená „laskavost přináší štěstí“.
Radši to ale utnu. Určitě jste unavení. Pojďte dál.
No tak. Máte za sebou dlouhou cestu.
Páni, jste tak krásná.
Pojďte.
PÍSEŇ BANDITŮ
Jen pojďte dál.
Udělejte si pohodlí a pořádně si odpočiňte.
No teda…
Co to máte s obličejem?
Jak můžete mít tak hebkou pleť?
Nejradši bych si ji s váma vyměnila.
To byl jen vtip.
Klidně se zasmějte.
Už jsem se spojila s odbojem. Nemusíte si dělat starosti.
Brzo se určitě ozvou.
Dobře.
A teď si odpočiňte.
Děkuji.
Ach jo.
Co máš zase za problém?
Vážně se ptáš?
Mluvím o tý dámě nahoře.
Najdu ti nového kurýra,
protože jsi mě o to požádal,
ale vůbec se mi to nelíbí.
Tohle je o dost závažnější než obchodování se zbraněmi, June.
Pokud se zapleteme s odbojem, můžeme všichni přijít o krk.
Proto jsem se obrátil na tebe, Son-bok.
K čertu s tebou.
Propána!
Potřebujete něco, má paní?
Teda slečno.
Určitě už jste unavená.
- Proč neodpočíváte? - Nemohla jsem usnout.
Během chvilky se toho semlelo tolik…
Moc jste mi se vším pomohl.
Z celého srdce vám děkuji.
Přestaňte se o mě strachovat
a vraťte se ke svým přátelům.
Budete s nimi trávit čas ještě řadu let.
Nerada bych mezi vámi způsobila spory.
Ještě se nemůžu vrátit.
Ten japonský důstojník je vytrvalý člověk.
Nepřestane vás hledat.
Vy…
toho muže znáte?
Býval to můj pán.
Po smrti našich rodičů se ujal mě i mého sourozence.
Po reformách v roce 1894 jsme se spřátelili
a v roce 1904 jsme spolu narukovali do armády.
Popravdě nevím, jak nazvat náš vztah teď.
Mohu se zeptat, jak vaši rodiče…
Máma umřela po porodu.
A tátu…
popravili jeho krajani.
Narukoval do armády, aby bránil naši zemi,
ale nařkli ho z kradení zásob.
Zradili ho ti samí lidé, které měl chránit.
Chtěl jste někdy najít toho, kdo ho křivě obvinil?
Ohledně vraha tvých rodičů…
Prý je v Kandu.
Mám ti zjistit, kde ho najdeš?
Přemýšlel jsem o tom…
ale neudělal jsem to.
Věci jako pomsta a zášť…
jsou k ničemu.
Lidi v naší pozici si takové pocity nemůžou dovolit.
Ani když přijdeme o zemi
nebo nám neprávem zabijou rodiče.
Naše životy prostě plynou dál.
Svět si s námi dělá, co chce.
Postupem času mi došlo…
že jsem stejný jako otcovi vrazi.
Zabíjel jsem vlastní krajany
a zrazoval ty, které jsem měl chránit.
Proto jsem odjel do Kanda.
Nezbývalo mi než se zabít,
nebo utéct.
Nemusíte se s touhle těžkou dobou snažit vyrovnat sám.
Měli bychom to břímě sdílet.
S lidmi, jako jsme my.
S těmi, co zažili podobné utrpení.
Ruce vzhůru.
To stačí. Už ani krok.
Ty čosonská děvko…
Odveďte ji!
Ano, pane!
To stačí.
Proč ses vrátila do Mjongdžongu?
Abych zabila
toho povstaleckého kurýra.
Kdo má těm vzbouřencům předat ty peníze?
Když vám to řeknu, akorát toho člověka zatknete.
A to bude znamenat
moji smrt.
Když budeš mlčet, zabijeme tě hned.
Určitě si to nechceš rozmyslet?
Koukejte zavolat majora Miuru
z velení 19. divize v Nanamu.
Mluvím s majorem Miurou?
Tady komisař Óoka z japonského konzulátu v Kandu.
Zdravím. Co potřebujete?
Zadrželi jsme jistou ženu
a chtěl bych si ověřit několik věcí.
Údajně přišla do Mjongdžongu na váš rozkaz,
aby zabila člověka, který má předat peníze povstalcům.
Je to pravda?
Musíte mi říct, jak se věci mají.
Jak jistě víte, Mjongdžong patří Číně.
Vojenské operace na cizí půdě by mohly způsobit
závažné diplomatické problémy.
Můžu s ní mluvit přímo?
Ověřím si, o koho jde.
No?
Odpovídej mi stručně.
Jsou I Jun a ten kurýr v Mjongdžongu?
Jo.
A ten Óoka je chce dopadnout dřív než my, že?
Že jsi mu neprozradila, kdo je ten kurýr?
Ne.
Určitě?
Pokud ho zadrží oni, přijde všechna naše snaha vniveč.
Já jsem mu vážně nic neřekla.
Koukejte mě odsud dostat.
Jak mám dokončit svoji misi, když budu trčet tady?
Fajn. Předej mi toho Óoku.
Ano, pane?
- Netuším, kdo to je. - Prosím?
- Co jste to… - Nemám ponětí, o čem to mluví.
Nikdy jsem takový rozkaz nevydal.
Stejně tak nepronásleduju žádného povstaleckého kurýra.
Očividně jí přeskočilo.
Takže s ní můžeme naložit, jak chceme?
Přesně tak. Nechám vám volnou ruku.
Dělejte, jak uznáte za vhodné.
Rozumím. Nerad jsem vás obtěžoval.
Kdy jsme naposledy popravili povstalce?
Asi před měsícem.
To už je dávno.
Zítra odpoledne ji popravíme. Konzulovi to nahlásím až potom.
Ano, pane!
Hej!
Počkejte!
Za co mě chcete popravit?
Koukejte mi to vysvětlit!
Hej! To vám nařídil Miura?
Hej!
Pane, požádali jsme o 150 pěšáků, 50 jezdců
a jednotku s těžkými zbraněmi.
Předtím jsme tu akci nedotáhli dokonce, takže zůstaňte ve střehu.
Najdeme toho kurýra, než se o tom dozví na konzulátu,
a pak vymýtíme
tu povstaleckou špínu.
Určitě je to dobrý nápad, pane?
Jak říkali, mohlo by to poškodit vztahy s…
No a co? Nechceš si ušpinit ruce?
Když selžeme, oba nás popraví, blbečku!
Vymluvíme se na to, že jsme pronásledovali povstalce u hranic.
Takže nepanikař.
Světla!
Existuje přísloví: „Čiň čertu dobře a peklem se ti odmění.“
Znamená to, že někteří lidé se vám za pomoc nijak hezky neodvděčí.
A my teď podobné nevděčníky
půjdeme zadržet.
Zradili naši velkou říši i potom,
co jim Japonci pomohli zmodernizovat a zkulturnit tu jejich divočinu.
Zapomněli na to, že to Čoson celých 500 let vykořisťoval své poddané.
Vůbec je nepovažuju za lidi!
Proto můžete…
bez výčitek zabít každého,
koho potkáte.
Rozuměli jste?
Ano, pane!
Hlasitěji!
Ano, pane!
Výborně.
A teď skoncujeme…
s tím parchantem I Junem.
Prosím.
- Připrav dostavník. - Ano, madam.
Na hoře Čchonbo se staví železniční trať.
Za šest hodin tam na vás bude čekat někdo z odboje.
Díky.
Japonci sem můžou kdykoli vtrhnout.
Musíme zůstat ve střehu!
Ano, pane!
Pane Čchö!
Máme problém.
Il-šik byl na výzvědách v Musanu
a viděl přes 200 vojáků z 19. divize překročit řeku Tuman.
A kam jedou teď? Sem?
Ne. Vypadalo to, že míří do Mjongdžongu.
Co bude s Junem? Takhle ho určitě dostanou.
Sklapni, ty blbečku. Takové řeči nosí smůlu.
Zdá se, že ani my neutečeme ze spárů osudu.
- Připravte se do akce! - Ano, pane!
To je Mjongdžong?
Ano, pane.
Musíme jednat rychle, abychom předešli problémům.
Išido, ty velíš jezdcům.
Nachystejte se tamhle.
Ano, pane.
- Tche-džu s pěchotou půjdou za mnou. - Rozkaz.
Jdeme na to.
Jsme připraveni.
Tak tedy začneme.
Teď už bude vážně po všem.
Jednou vám to všechno snad budu moct oplatit.
Moc vám děkuji.
Nemusíte mi nic oplácet. Pomáhal jsem vám z vlastní vůle.
Doufám, že nám vybojujete nezávislost
a že budete šťastná,
ať už skončíte kdekoliv.
Je čas vyrazit.
Pojďme.
Je tady někdo?
Co to bylo?
Co jsou zač?
Haló!
To jsou oni?
Vojáci našeho pána?
Jo.
Počkejte tady.
Zkusím je zahnat.
Jak se chceš vypořádat s tolika muži?
Já je odlákám.
Ty vezmi slečnu k hoře Čchonbo.
Stejně víš o odboji víc než já.
Co to plácáš?
Já nejsem jako ty. Nedokážu setřást pronásledovatele.
O hostinec se neboj.
Já už se o něj postarám.
Kdyby něco, tak uteč, rozumíš?
Dávej na sebe pozor.
Copak nevíš, s kým mluvíš?
Jsem přece Kim Son-bok!
V Kandu mi vážně nic nehrozí.
ČOSONSKÝ VZBOUŘENEC
Poslouchejte!
Tuto ženu jsme zatkli,
protože patří k čosonkým povstalcům, kteří se dožadují nezávislosti.
Tahle zbídačená osoba tu klečí proto,
že bojovala za ten váš milovaný odboj.
Haló?
Je tady někdo?
Patřím k velení 19. nanamské divize.
Propána…
Jak vám můžu pomoct? Chcete se ubytovat?
Jsem nadporučík Han Tche-džu z velení 19. divize v Nanamu.
Aha.
Přišel jsem zatknout čosonské povstalce, kteří mají doručit peníze odboji.
Podle ostatních vesničanů sem včera přišli dva cizí lidé…
Ti už odešli.
Cože?
Odjeli už brzo ráno, protože potřebovali někde být.
Brzo ráno? Jste si tím jistá?
No ovšem!
Takže to tu můžeme prohledat?
To teda ne!
Cože?
Proč se furt opakujete? Řekla jsem ne.
Máme tu hosty. Jenom byste je vyděsili.
Já vaším národem pohrdám.
Obzvlášť těmi,
kdo se snaží bojovat za nezávislost Čosonu jako ona.
Bohužel se nám to zkomplikovalo, takže se na to připravte.
Pokud si to nerozmyslíte, budeme muset použít sílu.
Měla byste spolupracovat. Je to ve vašem vlastním zájmu.
Jejda, pardon. Já vás nepochopila.
Vy jste se mi snažil vyhrožovat.
Odpusťte mi, někdy jsem trochu nechápavá.
Jen ještě chviličku vydržte, pane.
Samozřejmě že s váma budu spolupracovat.
Božínku!
Počkejte!
Co to děláte?
Nestřílejte!
Skloňte tu zbraň, madam.
Kdo si myslíte, že jste? Nebudete mi poroučet.
Ani nikdo jiný v Kandu.
Ať už půjdete kamkoliv,
nikdy nebudete mít vlastní půdu.
Takže…
pokud chcete zůstat v Mjongdžongu,
přestaňte dělat problémy.
Jinak všichni skončíte jako ona.
- Popravte ji. - Rozkaz.
Umíte vůbec střílet? Abyste někoho nechtěně nezranila.
To byl výstřel!
- Mám dobrou mušku, že jo? - Zeptal jsem se na pěknou blbost, co?
Přesně tak. Takže zmizte, než to schytáš mezi oči.
Koukám, že jsi pěkně zestárla.
Pořád jsi ale stejně ukecaná.
A taky…
pěkně drzá.
- Kdo střílel? - Přijela armáda.
Čí? Fengtianské kliky?
Ne, 19. divize z Nanamu.
Devatenáctá divize?
Hoďte ji zpátky do cely.
- Ano, pane! - Zbytek půjde za mnou!
Rozkaz.
Uhněte!
Poslyš, Jun je tady, že jo?
Rozmysli si, jak odpovíš.
Abych tě zase nenechal zabalit do rohože a zmlátit.
Neplácej nesmysly a zmiz.
Už dávno nejsem tvoje služka.
Takže se schovává u tebe.
Jsi vážně špatná lhářka.
Přestaň mi kazit kšefty a vystřel, ty zmetku!
Jedna věc mě po zániku Čosonu začala štvát.
Víš, co to je?
Ta troufalost zrovnoprávněných otroků.
Ty i Jun jste nevděční hlupáci,
kteří si neváží laskavosti svého pána.
Skloň tu zbraň…
a pošli Juna ven.
Jinak nejdřív zabiju tebe
a pak srovnám se zemí i celý Mjongdžong.
Dělej!
Takhle to nepůjde.
Potřebuješ výprask.
Vy tam. Svažte ji.
Ano, pane!
Co tam tak stojíte? Běžte si pro něj!
První a druhá jednotka!
Ano, pane!
Půjdu si s ním promluvit.
Pracuju pro vládu, takže mu to snad rozmluvím.
Přestaňte kvůli mně riskovat.
Určitě vám jen tak neuvěří.
Pokud se mi něco stane, můžete vyjít ven
a tvrdit, že jsem vás unesl.
Klidně mě třeba proklínejte, jestli to bude přesvědčivější.
Ne.
To neudělám.
Jak bych mohla proklínat
svého zachránce?
Určitě máte na práci důležitější věci
než chránit náhodné cizince.
Já budu chránit to, na čem záleží mně.
Ty se k nim nepřidáš?
Vypadá to na pěknou přestřelku.
Sklapni!
Bojíš se, že jo?
Proto se schováváš uvnitř.
Sklapni, říkám!
Pokud máš strach, tak prostě uteč.
Co tady pořád děláš?
Řekl jsem, ať držíš hubu!
Asi je po všem.
- Všichni dovnitř! - Ano, pane!
Hej!
Co si myslíte, že děláte?
Vy budete nejspíš od policie.
Já jsem major Šóhei Miura z 19. divize…
Co to má znamenat?
Okamžitě se stáhněte,
nebo vás všechny postřílíme.
Miuro…
Je po tobě.
Omlouvám se,
ale to nepůjde.
Něco jsem řekl, ty zmetku.
Vážně to nejde.
Okamžitě vypadněte z Mjongdžongu
a přestaňte dělat potíže.
Už jsem řekl, že to nejde.
A já zase, ať odsud vypadnete!
A tady je moje slovo zákon.
To o sobě může tvrdit jen Jeho Veličenstvo císař.
Nehýbej se furt.
Jak si může čosonský barbar hrát na Japonce?
Pokud v tom chceš pokračovat,
aspoň se nauč pořádně japonsky!
A přestaň mluvit s čosonským přízvukem.
Zopakuj to ještě jednou.
Příště si to už nenechám líbit.
Nehýbej se, sakra.
A co máš teda v plánu?
Ty jsi jenom blbý Čosoňák, co si hraje na Japonce,
a já jsem věrný poddaný našeho císaře.
Co mi můžeš udělat?
Můžeš si předstírat, jak chceš,
ale pořád z tebe bude táhnout česnek.
Sklapni, ty svině!
Cos to řekl?
Zatraceně!
K čertu!
To je ta mrcha! Zabte ji!
Do prdele!
Nejdřív sejměte tu holku!
Do prdele!
Za ní!
Běžte!
Pojďme, pane!
No tak!
Co tady děláš?
Nejdu po tobě, neboj.
- Je tady zadní vchod? - To bych tu nestál.
Takže se musíme prostřílet ven?
Jo.
Do hajzlu!
Proč pořád nejsi uvnitř? Běž!
Dělejte!
Nedá se nic dělat. Budeme se držet toho, co umíme.
Zatočíme s nima.
Nezbývalo mi než se zabít, nebo utéct…
Kdysi bychom jim vůbec nemohli vzdorovat.
Teď ale můžeme.
Druhé patro! Běžte do druhého patra!
- Granát! Utíkejte! - Rychle!
Vy zatracení parchanti!
Můj hostinec!
Na co čekáte? Na něj!
Ano, pane!
Budou to jen nevzdělaní, zdivočelí banditi.
Co s nimi chceš dělat?
Bojovat.
Když bojujete za svoji zemi, jste voják.
Za svoji rodinu
ale bojujou banditi, ne?
Tím myslíš lidi,
co okrádají ostatní?
Ne.
Tím myslím ty, za které mluví jejich meče.
A Japonci brzo uslyší jejich řinčení.
Píseň banditů.
Na co sakra čekáte?
Vidíte ty parchanty tamhle?
Všechny je pobijte!
Do posledního muže!
Pojďme, pane!
Pusťte mě! Nechte mě být, vy idioti!
Čau.
Ty vole!
Copak neumíš chodit po schodech?
Kumsu!
Kumsu…
Co to má být?
Najednou jich nějak přibylo.
Rychle s nima zameťte!
To je ono!
Proč to museli tak utáhnout, sakra?
Přestaň nadávat! Všimnou si tě!
San-gune!
Nehýbej se!
- Co blázníš? To jsem já! - Nehýbej se, říkám!
Utíkej.
Naučte se zacházet s puškou. Vůbec nedržíte krok s dobou!
Podceňovat lučištníky se nevyplácí.
Je mi vás líto. Vidím, jak se u toho potíte.
Přestaň plácat nesmysly a střílej.
Troufalci jedni! Táhněte k čertu!
Pozor! Skrč se!
Utíkej.
Jdeme.
June!
Co tam tak stojíš?
Rychle odsud tu dámu odveď!
O nás se nestrachuj a běž bojovat za naši zemi.
Za rodinu se budu bít já.
Všichni tu uslyší píseň banditů.
Brzo se vrátím.
Vezmi si tohle.
A buď opatrný.
Rychle!
Všechny je zabijte!
Jste v pořádku?
Ale ne!
Zatraceně.
Odsud musíte jít pěšky. Tímto se s váma loučím.
Hej!
Kde jsou ti lidi z toho dostavníku?
Tak mluv!
Tamhle čekají.
Musíte si pospíšit.
Hlavně si nic nevyčítejte.
Musíte se dostat na konec toho tunelu. Pro dobro naší země.
Posledně…
jste mi řekl…
Musíte přežít.
Dokud jsem naživu já, nesmíte umřít.
A já vám teď řeknu to samé.
Přežijte.
Dokud jsem naživu já,
nesmíte zemřít.
Jednou se zase setkáme.
Musím jít.
Děkuju za všechno.
A až se…
setkáme znovu,
řekněte mi své jméno.
Ať už to bude po dvou letech, nebo po dvaceti.
Oba přežijeme…
a zase se sejdeme.
I Jun.
Jmenuju se I Jun.
Budu doufat, že přežijete, pane I June.
Zůstanu naživu a pak si vás najdu.
Poslyšte…
Že už jsme se někdy potkali?
Ne.
Nikdy.
VŠECHNY POSTAVY, MÍSTA, ORGANIZACE,
POJMY A UDÁLOSTI V TOMTO POŘADU
JSOU FIKTIVNÍ.
JAKÁKOLIV PODOBNOST SE SKUTEČNOSTÍ JE NÁHODNÁ.
Překlad titulků: Veronika Kursová