‫קצת מוזר לי‬
‫לחזור למיונגג׳ונג בתור לוחמת עצמאות.‬
‫רק לפני כמה ימים עבדתי בממשלה.‬
‫דברים רבים אחרים עומדים להשתנות.‬
‫האופן שבו מסתכלים עלייך,‬
‫והסביבה שלך.‬
‫אני מניחה שאתה צודק.‬
‫את רק צריכה להיזהר מאואוקה.‬
‫ואז תוכלי למסור את הכסף בלי בעיות,‬
‫ולחזור לגיונגסונג בבטחה.‬
‫אואוקה מסוכן עד כדי כך?‬
‫כמו שאמרתי לך קודם,‬
‫דברים רבים אחרים עומדים להשתנות.‬
‫אתה בטח מתגעגע לכפר שלך מאוד.‬
‫בוודאי.‬
‫אפילו חלמתי עליה לא מזמן.‬
‫הייתי שוב בכפר שלי,‬ ‫ונהניתי מפריחת הדובדבן עם בני משפחתי.‬
‫מנוול!‬
‫איך אתה מעז לרמות אותי?‬
‫אתה רוצה למות?‬
‫קדימה. מה הטריק שלך?‬
‫איך יכולת לנצח חמש פעמים ברציפות?‬
‫באמת, לא עשיתי כלום.‬
‫מה אתה מדבר?‬
‫היי, איך זה שאף אחד פה‬ ‫לא יודע לדבר יפנית?‬
‫תניח את הנשק שלך.‬
‫אסור להשתמש בנשק כאן במיונגג׳ונג.‬
‫מי אתה?‬
‫אני רב־פקד אואוקה,‬
‫מפקד המשטרה של הקונסוליה הכללית בגנדו.‬
‫בוא, תניח בבקשה את האקדח.‬
‫הוא הוציא ממני כסף במרמה!‬
‫רמאות…‬
‫גם אם זה נכון,‬
‫אסור לך להשתמש באקדח.‬
‫תניח אותו.‬
‫ואם לא אעשה את זה?‬
‫משטרה בקונסוליה? למי אכפת?‬
‫ממתי מותר לשוטר להגיד לחייל בצבא האימפריה…‬
‫כאן במיונגג׳ונג,‬
‫כולם מצייתים לפקודות שלי תמיד.‬
‫גם אם כל העולם ישקע במלחמה,‬
‫מיונגג׳ונג תמיד תישאר מקום של שלום ושגרה.‬
‫רק אז…‬
‫אוכל לחזור הביתה.‬
‫כאן במיונגג׳ונג…‬
‫אני החוק.‬
‫הביטי מטה.‬
‫ברוך שובכם.‬
‫נעים מאוד. שמי נאם הי־שין.‬
‫גברתי, אני…‬
‫שוב חזרתי למנהג הישן שלי!‬
‫אני סאון־בוק. קים סאון־בוק.‬
‫פירוש השם הוא ״טוב־לב״ ו״מזל״,‬ ‫אז לבי הטוב מביא לי מזל…‬
‫אני מדברת יותר מדי.‬ ‫אני כנראה עייפה. בואו ניכנס.‬
‫בואי. את בטח מותשת.‬
‫כמה שאת יפה…‬
‫קדימה.‬
‫- שירת החרב -‬
‫תיכנסי.‬
‫תרגישי כמו בבית ותנוחי.‬
‫אוי, אבל…‬
‫מה קרה לך בפנים?‬
‫חלק! העור שלך כזה חלק!‬
‫בא לי לתלוש אותו‬ ‫ולשים אותו לעצמי על הפנים!‬
‫אני רק צוחקת איתך.‬
‫מותר לצחוק.‬
‫יצרתי קשר עם צבא העצמאות, אז אל תדאגי.‬
‫הם ייצרו איתך בקשר בקרוב.‬
‫טוב.‬
‫קדימה, לכי לנוח.‬
‫תודה.‬
‫לעזאזל…‬
‫מה עכשיו?‬
‫״מה עכשיו״?‬
‫האישה הזאת.‬
‫אמצא לך שליח אחר לכספי צבא העצמאות.‬
‫אעשה את זה מפני שאתה ביקשת ממני,‬
‫אבל יש לי הרגשה רעה לגבי זה.‬
‫יון, זה פשע רציני הרבה יותר מגניבת נשק.‬
‫אם נהיה מעורבים בתנועת העצמאות,‬ ‫זה יסכן את החיים שלנו.‬
‫לכן פניתי אלייך.‬
‫לעזאזל…‬
‫את צריכה משהו, גבירתי?‬
‫כלומר… גברת?‬
‫את בטח עייפה.‬
‫למה יצאת מהחדר?‬
‫לא הצלחתי להירדם.‬
‫המון דברים קרו‬
‫תוך זמן קצר.‬
‫ועזרת לי כל כך.‬
‫תודה לך מקרב לב.‬
‫אל תדאג לי עכשיו.‬
‫אתה יכול לחזור לחברים שלך.‬
‫הם יחיו איתך עוד למשך שנים רבות,‬
‫ולא הייתי רוצה שאי־ההבנה יעמיק בגללי.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה עדיין.‬
‫הקצין היפני שרודף אחרייך הוא אדם עיקש.‬
‫הוא לא יוותר לעולם.‬
‫אתה…‬
‫מכיר את הקצין הזה?‬
‫הוא היה האדון שלי.‬
‫הוא לקח אותי ואת אחותי‬ ‫אחרי שאיבדנו את הורינו.‬
‫התיידדנו ב־1894, הודות לביטול העבדות.‬
‫ואז התגייסנו יחד ב־1904‬ ‫ונהיינו חברים לנשק.‬
‫אבל האמת היא שאני לא יודע מה אנחנו כיום.‬
‫אם אפשר לשאול, איך הוריך…?‬
‫אמי נפטרה בגיל צעיר בעת שילדה את אחי,‬
‫ואבי…‬
‫הוצא להורג בידי בני עמו.‬
‫הוא התגייס לצבא כדי להגן על המדינה,‬
‫אבל הופלל בגניבת אספקה.‬
‫האנשים עליהם ניסה להגן בגדו בו.‬
‫ניסית פעם למצוא את מי שהפליל את אביך?‬
‫האיש שהרג את הורייך.‬
‫שמעתי שהוא בגנדו.‬
‫את רוצה שאברר איפה הוא בגנדו?‬
‫חשבתי על זה,‬
‫אבל לא יותר מזה.‬
‫נקמה, טינה, וכל זה…‬
‫הגעתי למסקנה שאין בזה תועלת.‬
‫זה לא מגיע לאנשים כמונו.‬
‫אם אנחנו מאבדים את המדינה שלנו, ככה זה.‬
‫אם הורינו נרצחים על לא עוול בכפם, ככה זה.‬
‫כך חולפים חיינו,‬
‫חרף רצוננו…‬
‫העולם מטלטל אותנו אנה ואנה.‬
‫אבל כשחייתי כך…‬
‫הבנתי שהפכתי להיות כמו האדם שהרג את הוריי.‬
‫הורג את בני עמי במו ידיי,‬
‫בוגד באלה שעליהם הייתי צריך להגן.‬
‫לכן נסעתי עד לגנדו.‬
‫לא נותרה לי ברירה אחרת.‬
‫או למות או לברוח.‬
‫אל תישא את עול התקופה על גבך.‬
‫נישא אותו ביחד.‬
‫עם אנשים כמונו,‬
‫שחשים את אותו הכאב, וחיים באותה התקופה.‬
‫ידיים למעלה.‬
‫היי! לא לזוז.‬
‫כלבה בת ג׳וסון!‬
‫קחו אותה פנימה!‬
‫כן המפקד!‬
‫עצור.‬
‫למה חזרת למיונגג׳ונג?‬
‫כדי להרוג את השליח‬
‫של כספי צבא העצמאות.‬
‫ומיהו השליח הזה, שוב?‬
‫אם אגלה לך, אתה תעצור אותו,‬
‫ואם זה יקרה…‬
‫זה יהיה הסוף שלי.‬
‫גם אם לא תדברי עכשיו זה יהיה הסוף שלך.‬
‫את עדיין מתכוונת לשתוק?‬
‫רס״ן מיורה מפיקוד דיוויזיה 19 בנאנאם.‬
‫תביא אותו הנה, כמו שאמרתי.‬
‫זה רס״ן מיורה?‬
‫אני רב־פקד אואוקה‬ ‫מהקונסוליה הכללית בגנדו.‬
‫שלום. למה אתה מתקשר?‬
‫יש לנו כאן עצורה,‬
‫ואני מתקשר כדי‬ ‫לוודא איתך כמה פרטים, אדוני.‬
‫לדבריה, הסיבה שהיא הגיעה למיונגג׳ונג‬
‫היא מפני שנתת הוראה‬ ‫להרוג את השליח של כספי צבא העצמאות.‬
‫זה נכון?‬
‫עליך לומר לי בבירור אם זה נכון או לא.‬
‫כידוע לך, מיונגג׳ונג היא טריטוריה סינית.‬
‫הוראה על מבצע צבאי בשטח זר‬
‫תגרום לתקרית דיפלומטית.‬
‫אוכל לדבר איתה ישירות?‬
‫הייתי רוצה לבדוק בעצמי.‬
‫כן?‬
‫תעני בקצרה.‬
‫לי יון והשליחה נמצאים במיונגג׳ונג?‬
‫כן.‬
‫ואואוקה הזה מנסה להגיע אליהם לפנינו, נכון?‬
‫רגע, סיפרת לו מי השליח?‬
‫לא סיפרתי לו.‬
‫את בטוחה לגבי זה?‬
‫אם הם יתפסו אותה,‬ ‫כל העבודה שלנו תרד לטמיון!‬
‫אני אומרת לך שלא סיפרתי לו.‬
‫רק תוציא אותי מפה.‬
‫איך אתה מצפה שאשלים את המשימה‬ ‫אם אני תקועה פה?‬
‫בסדר. תני לי לדבר עם אואוקה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אני לא יודע מי זאת.‬ ‫-סליחה?‬
‫מה…?‬ ‫-אין לי מושג על מה היא מדברת.‬
‫מעולם לא נתתי הוראה כזאת.‬
‫אני גם לא מחפש שום שליח‬ ‫של שום כספי צבא עצמאות.‬
‫אני חושב שהיא פשוט יצאה מדעתה.‬
‫אז נוכל לטפל בה כפי שנמצא לנכון?‬
‫כן. קדימה.‬
‫עשו בה כרצונכם.‬
‫מובן. סליחה על ההפרעה.‬
‫מתי הוצאנו להורג לוחם עצמאות בפעם האחרונה?‬ ‫-לפני קצת יותר מחודש.‬
‫עבר כמה זמן.‬
‫נוציא אותה להורג מחר אחר הצהריים,‬ ‫ואז נדווח לקונסול ימאדה.‬
‫כן המפקד!‬
‫היי.‬
‫היי!‬
‫למה אתה מוציא אותי להורג!‬
‫דבר אליי!‬
‫היי! מיורה אמר לך להרוג אותי?‬
‫היי!‬
‫המפקד, ביקשנו 150 חיילים ו־50 פרשים,‬
‫וגם יחידת תותחנים, ליתר ביטחון.‬
‫נשלים את המשימה שלא השלמנו בפעם שעברה,‬
‫אז תהיה בכוננות.‬
‫ראשית נמצא את השליח,‬ ‫לפני שאנשי הקונסוליה יבינו מה קורה.‬
‫ואז נחסל‬
‫את המורדים המטונפים.‬
‫המפקד, זה באמת רעיון טוב?‬
‫כמו שהוא אמר,‬ ‫אם זה יוביל לתקרית דיפלומטית…‬
‫אז מה? אתה לא רוצה ללכלך את הידיים?‬
‫אם לא נטפל בזה,‬ ‫יוציאו את שנינו להורג, מטומטם!‬
‫פשוט נאמר שהגענו לשם‬ ‫תוך כדי מרדף אחר המורדים בהמגיונג.‬
‫אז קדימה.‬
‫אורות!‬
‫הפתגם מדבר על ״לנשוך את היד שהאכילה אותך״.‬
‫פירושו לשכוח את הטובה שקיבלת.‬
‫החל מרגע זה,‬
‫נצא לתפוס את כפויי הטובה האלה.‬
‫הם הפנו עורף לאימפריה היפנית הגדולה,‬
‫אחרי שטרחנו לחולל מודרניזציה‬ ‫ולפתח את ארץ ג׳וסון הברברית.‬
‫המורדים שכחו ששמנו סוף לשושלת ג׳וסון,‬
‫שניצלה אותם במשך 500 שנה.‬
‫הם כבר לא נחשבים בני אנוש!‬
‫לכן,‬
‫אל תחושו שם רגשי אשם!‬
‫חסלו כל אחד מהם שתראו.‬
‫זה ברור?‬
‫כן המפקד!‬
‫יותר חזק!‬
‫כן המפקד!‬
‫יפה.‬
‫עכשיו נצא‬
‫ונחסל את המנוול הזה, לי יון.‬
‫תכין את הכרכרה מיד.‬ ‫-כן.‬
‫יש אתר עבודות של המסילה באזור הר צ׳נובו.‬
‫חבר בצבא העצמאות הקוריאני‬ ‫יגיע לשם בעוד שש שעות.‬
‫תודה.‬
‫היפנים יכולים להגיע בכל רגע.‬
‫צריך לשמור על עיניים פקוחות!‬
‫כן המפקד!‬
‫מר צ׳וי!‬
‫יש בעיה.‬
‫איל־סיק סייר במוסאן,‬
‫וראה יותר מ־200 חיילים‬ ‫מדיוויזיה 19 חוצים את הנהר.‬
‫בדרך לאן? לכאן?‬
‫לא. הוא אמר שנראה שהם בדרך למיונגג׳ונג.‬
‫מה נעשה לגבי הבוס?‬
‫הוא לא יוכל לברוח מהם.‬
‫שתוק, מטומטם!‬
‫אתה תביא מזל רע.‬
‫אני מניח שהגורל המר הזה נגזר גם עלינו.‬
‫היכונו!‬
‫כן המפקד!‬
‫זאת מיונגג׳ונג?‬
‫כן.‬
‫מוטב לסיים את זה מהר ולהימנע מצרות.‬
‫אישידה, קח את הפרשים‬
‫ותתמקמו שם.‬ ‫-כן.‬
‫טאה־ג׳ו, בוא איתי ועם החיילים.‬
‫כן.‬
‫קדימה.‬
‫אנו מוכנים, המפקד.‬
‫בואו נתחיל.‬
‫אז זה באמת הסוף.‬
‫אגמול לך באחד הימים אם אוכל.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫עשיתי את כל זה כי כך רציתי.‬ ‫אל תחשבי על זה פעמיים.‬
‫אני מקווה שתשיגי עצמאות לג׳וסון…‬
‫ושתהיי מאושרת.‬
‫בכל אשר תלכי.‬
‫הגיע הזמן. בואו נצא.‬
‫קדימה.‬
‫יש פה מישהו?‬
‫מה זה היה?‬
‫מי אלה?‬
‫הלו!‬
‫אלה החיילים שנתקלתם בהם?‬
‫הם החיילים של האדון?‬
‫כן.‬
‫חכו פה לרגע.‬
‫ארד לשם ואאיים עליהם.‬
‫איך תתמודדי עם כולם?‬
‫אגרום להם לרדוף אחריי.‬
‫סעי איתה להר צ׳נובו.‬
‫את מכירה את צבא העצמאות טוב ממני.‬
‫מה אתה מקשקש?‬
‫אני לא אתה. אני לא מסוגלת‬ ‫להיפטר מהם ולהגיע להר צ׳נובו.‬
‫אל תדאג בקשר למקום הזה!‬
‫אני אסתדר בעצמי.‬
‫אם המצב יהיה מסוכן, תברחי. טוב?‬
‫תיזהרי.‬
‫אתה אומר לי להיזהר?‬
‫אני קים סאון־בוק!‬
‫אין דבר בכל גנדו שאני צריכה להיזהר ממנו.‬
‫- בת ג׳וסון חתרנית -‬
‫הקשיבו!‬
‫האישה הזאת‬
‫היא מורדת שקוראת לעצמאות ג׳וסון,‬
‫ועל כן נעצרה.‬
‫עלובת הנפש הזאת, על ברכיה,‬
‫היא חיילת בצבא העצמאות‬ ‫שכולכם מכבדים כל כך.‬
‫הלו?‬
‫יש פה מישהו?‬
‫אני מפיקוד דיוויזיה 19…‬
‫שלום!‬
‫איך אוכל לעזור? אתה מחפש חדר?‬
‫אני סגן האן טאה־ג׳ו‬ ‫מפיקוד דיוויזיה 19 בנאנאם.‬
‫הבנתי.‬
‫אני כאן כדי לתפוס בני ג׳וסון חתרנים‬
‫שמעבירים כספים למען עצמאות ג׳וסון.‬
‫לדברי המקומיים, שני זרים הגיעו הנה אתמול…‬
‫הם לא פה.‬
‫מה?‬
‫הם עזבו מוקדם בבוקר.‬ ‫אמרו שיש להם עניינים.‬
‫עזבו מוקדם בבוקר? את בטוחה?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אז אפשר לעשות חיפוש זריז בבניין?‬
‫לא, מה פתאום!‬
‫מה?‬
‫למה אתה כל הזמן אומר ״מה״?‬ ‫אמרתי שאי אפשר.‬
‫יש לנו אורחים. אתם תבהילו אותם.‬
‫אני באמת מתעב אתכם, אנשי ג׳וסון.‬
‫ובייחוד‬
‫את חיילי צבא העצמאות, כמוה.‬
‫חוששני שהמצב נהיה מורכב יותר.‬
‫אם תמשיכי ככה,‬ ‫לא תהיה לנו ברירה אלא להשתמש בכוח.‬
‫כדאי שתשתפי פעולה אם את לא רוצה בעיות!‬
‫אוי. סליחה.‬
‫איימת עליי כדי שאשתף איתך פעולה!‬
‫סלח לי, אני קצת קשת־תפיסה.‬ ‫בטח, אשתף פעולה!‬
‫רק רגע בבקשה, אדוני.‬
‫בטח שאשתף איתכם פעולה.‬
‫חי נפשי…‬
‫מה את עושה?‬
‫נצור אש!‬
‫תניחי את הנשק, אישה.‬
‫מי אתה שתחלק לי פקודות?‬
‫עוד לא נולד הבנזונה שיחלק לי פקודות בגנדו.‬
‫איפה שלא תחפשו בעולם,‬
‫אין שום ארץ ששייכת לכם!‬
‫לכן,‬
‫אם אתם רוצים להמשיך לחיות במיונגג׳ונג,‬
‫פשוט שבו בשקט.‬
‫כי אם תעשו צרות, אפילו קצת,‬
‫מצבכם יהיה כמו המצב שלה.‬
‫חסל אותה.‬ ‫-המפקד!‬
‫את בכלל יודעת לירות? זה מסוכן!‬
‫וואו, יריתי טוב!‬
‫שאלתי שאלה טיפשית, אה?‬
‫כן, אז תסתלק!‬ ‫לפני שאני יורה לך בין העיניים.‬
‫הזדקנת מאז מפגשנו האחרון.‬
‫ועדיין את מדברת יותר מדי.‬
‫ועדיין…‬
‫את חצופה.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-הגיע לכאן כוח צבא.‬
‫צבא? זו מיליציית פנגטיאן?‬
‫לא, הם מפיקוד דיוויזיה 19 מנאנאם.‬
‫דיוויזיה 19…‬
‫תחזירו אותה לכלא.‬
‫המפקד!‬ ‫-כל השאר, בואו אחריי!‬
‫המפקד!‬
‫יון נמצא פה, נכון?‬
‫עני לי בחוכמה.‬
‫שלא אגלגל אותך במחצלת קש‬ ‫ואכה אותך שוב.‬
‫תפסיק לדבר שטויות ותסתלק.‬
‫אני כבר לא שפחה שלך.‬
‫אז יון נמצא כאן.‬
‫את באמת שקרנית גרועה.‬
‫תפסיק להרוס לי את העסק ותסתלק, בן זונה!‬
‫יש רק דבר אחד שלא מוצא חן בעיניי‬ ‫מאז שג׳וסון קרסה.‬
‫את יודעת מה?‬
‫העובדה שהעבדים המשוחררים מחוצפים כל כך.‬
‫אני מדבר על טיפשים כמוך וכמו יון,‬
‫בני כלבים שנושכים את היד שמאכילה אותם.‬
‫תניחי את הרובה,‬
‫ותגידי ליון לצאת.‬
‫אחרת, אהרוג קודם כול אותך,‬ ‫ואז אשרוף את העיירה עד היסוד.‬
‫ועכשיו!‬
‫זה לא מקובל.‬
‫מגיעות לך מכות.‬
‫היי. קשרו אותה.‬
‫המפקד!‬
‫מה אתם עושים?‬ ‫היכנסו לשם ותפסו אותו!‬
‫יחידה 1! יחידה 2!‬
‫המפקד!‬
‫אצא לשם ואדבר איתו.‬
‫אני מנהלת במשרד ממשלתי.‬
‫אולי אוכל לשכנע אותו.‬
‫הפסק לסכן את חייך למעני.‬
‫הוא לא ישתכנע בקלות.‬
‫אם יקרה לי משהו, תוכלי לברוח מכאן‬
‫ולספר שחטפתי אותך.‬
‫עלייך לקלל אותי ולהאשים אותי.‬
‫עשי הכול כדי שיאמינו לך.‬
‫לא.‬
‫לא אעשה זאת.‬
‫סיכנת את חייך ושמרת על שלומי.‬
‫איך אוכל?‬
‫אל תיתפסי לאנשים חולפים.‬
‫שמרי על היקר לך.‬
‫אני אגן על היקר לי.‬
‫לא תצא לשם?‬
‫הם יורים הרבה.‬
‫תסתמי!‬
‫אתה מפחד, אה?‬
‫לכן אתה לא יוצא לשם.‬
‫תסתמי, אמרתי!‬
‫אם אתה מפחד, תברח וזהו.‬
‫למה אתה עדיין פה?‬
‫כמה פעמים אני צריך להגיד לך?‬
‫נראה לי שזה נגמר.‬
‫כולם פנימה!‬ ‫-המפקד!‬
‫היי!‬
‫מה נדמה לך שאתה עושה?‬
‫אתה מפקד על המשטרה המקומית?‬
‫אני רס״ן מיורה מדיוויזיה 19…‬
‫מה זה צריך להיות?‬
‫תיסוגו מכאן מיד,‬
‫אחרת תמותו.‬
‫מיורה.‬
‫אתה איש מת.‬
‫צר לי,‬
‫אך לא אוכל לעשות זאת.‬
‫תעוף מפה, בן זונה.‬
‫אני לא יכול.‬
‫תעוף מהעיירה הזאת מיד!‬
‫ותפסיק לעשות צרות.‬
‫אמרתי לך שאני לא יכול.‬
‫אמרתי לך לעוף מפה, אז עוף מפה!‬
‫כן במיונגג׳ונג, המילה שלי היא החוק.‬
‫אף אחד, מלבד הוד מלכותו,‬ ‫לא יכול לומר דבר כזה.‬
‫אל תזוז.‬
‫איך ג׳וסון בן כלב‬ ‫מעמיד פנים שהוא נתין יפני?‬
‫אם אתה רוצה להתחזות ליפני,‬
‫לפחות תדבר יפנית כמו שצריך!‬
‫לא במבטא ג׳וסון הזה שלך.‬
‫אם תדבר אליי ככה עוד פעם אחת,‬
‫לא אעמוד מנגד.‬
‫אל תזוז, לעזאזל.‬
‫ואז מה תעשה?‬
‫אתה סתם בן ג׳וסון שמתחזה ליפני,‬
‫ואני נתין נאמן של האימפריה היפנית.‬
‫מה כבר תעשה?‬
‫כמה שלא תתאמץ להיות יפני,‬
‫לא תצליח להיפטר מצחנת השום!‬
‫שתוק, בן כלבה!‬
‫לעזאזל…‬
‫הכלבה הזאת! תהרגו אותה!‬
‫תהרגו קודם כול אותה!‬
‫קדימה!‬
‫בוא, המפקד!‬
‫קדימה!‬
‫מה את עושה פה?‬
‫לא באתי כדי להרוג אותך, תירגע.‬
‫יש יציאה אחורית?‬
‫אילו הייתה, לא הייתי פה.‬
‫אז נצטרך להרוג אותם כדי לצאת מפה.‬
‫כן.‬
‫מה אתה עומד פה? לך!‬
‫קדימה!‬
‫אז אין לנו ברירה.‬
‫נעשה מה שאנחנו יודעים.‬
‫נראה להם.‬
‫רק למות או לברוח.‬
‫אנשים פשוטים כמונו‬ ‫לא יכולים לעשות כלום, מה?‬
‫אנו יכולים לעשות את זה.‬
‫לקומה השנייה! קדימה!‬
‫רימון! לברוח!‬
‫משוגעים ארורים!‬
‫המלון שלי!‬
‫תפסו אותו!‬
‫כן המפקד!‬
‫אנשים כאלה יכולים להיות רק שודדים ובורים.‬
‫מה תעשה בהם?‬
‫נילחם.‬
‫מי שנלחם למען ארצו הוא חייל.‬
‫אבל אם אתה נלחם למען המשפחה,‬
‫זה אומר שאתה שודד.‬
‫שודדים שגונבים?‬
‫כאלה שודדים?‬
‫לא.‬
‫שודדים שמשמיעים את קולם‬ ‫באמצעות שירת חרבם.‬
‫הגיע הזמן שנשמיע אותה ליפנים.‬
‫את שירת החרב.‬
‫למה אתם מחכים?‬
‫תפסו את המנוולים!‬
‫לחסל אותם!‬
‫עד האחרון!‬
‫בוא, המפקד!‬
‫עזבו אותי, מטומטמים!‬
‫לעזאזל! יש מדרגות!‬
‫גאומסו!‬
‫גאומסו…‬
‫מה זה?‬
‫הגיעו רבים מהם!‬
‫קדימה, חבר׳ה!‬
‫קדימה!‬
‫הבנזונה קשר אותי היטב!‬
‫תפסיקי לקלל! הם יבחינו בך!‬
‫סאן־גון!‬
‫אל תזוזי!‬
‫מה קרה לך? זאת אני, משוגע!‬ ‫-אל תזוזי, סאון־בוק!‬
‫קדימה.‬
‫תלמד להשתמש ברובה.‬
‫חץ וקשת זה מיושן.‬
‫אל תמעיטי בערכי, זה יעלה לך ביוקר.‬
‫אני מרחמת עליך, זה הכול.‬
‫תראה איך אתה מזיע.‬
‫מספיק עם השטויות. קדימה, לפעולה.‬
‫חבורת חצופים!‬
‫לכו לעזאזל!‬
‫זהירות! תתכופפי!‬
‫קדימה.‬
‫יון!‬
‫אל תעמוד סתם!‬
‫מהר, תלווה אותה מכאן!‬
‫אל תדאג לנו. לך ותילחם על עתיד המדינה!‬
‫תשאיר לי את הקרב על המשפחה שלנו.‬
‫אשמיע את שירת החרב.‬
‫אחזור בקרוב.‬
‫קח את זה.‬
‫שמרו על עצמכם.‬
‫להרוג את כולם!‬
‫את בסדר?‬
‫אוי לא!‬
‫מכאן תצטרכו להמשיך ברגל.‬
‫להתראות.‬
‫היי!‬
‫לאן הם ברחו?‬
‫דבר!‬
‫זה שם.‬
‫תמהרי.‬
‫אנא הסירי צער מלבך.‬
‫עלייך להגיע עד לשם בבטחה‬ ‫כדי להבטיח את עתיד ג׳וסון.‬
‫בפעם שעברה,‬
‫אמרת לי…‬
‫תישארי בחיים בכל מחיר.‬
‫תישארי בחיים כל עוד אני חי.‬
‫אומר לך את אותו הדבר.‬
‫אנא הישאר בחיים.‬
‫עליך להישאר בחיים כל עוד אני חיה.‬
‫כדי שנוכל להיפגש שוב.‬
‫עכשיו אלך.‬
‫תודה על הכול.‬
‫ו…‬
‫כשניפגש שוב…‬
‫גלה לי את שמך.‬
‫לא אכפת לי אם זה יקרה‬ ‫בעוד שנתיים או 20 שנה.‬
‫נישאר בחיים‬
‫וניפגש שוב.‬
‫לי יון.‬
‫שמי לי יון.‬
‫אני מקווה שתחזור בשלום, אדון לי יון.‬
‫אשאר בחיים ואמצא אותך, הי־שין.‬
‫היי…‬
‫נפגשנו פעם, לא?‬
‫לא.‬
‫מעולם לא נפגשנו.‬
‫- כל האנשים, המקומות, הארגונים‬ ‫המושגים, האירועים והתקריות‬
‫שמוזכרים או מתוארים בסדרה זו הם בדיוניים.‬
‫כל דמיון למציאות הוא מקרי בהחלט. -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬