Djeluje pomalo čudno
vratiti se u Myeongjeong u ulozi borkinje za nezavisnost,
kad sam do neki dan radila za vladu.
Mnogo će se toga tako promijeniti.
Pogledi ljudi
i sva vaša okolina.
Valjda imate pravo.
Samo se čuvajte Ōoke.
Onda ćete lako dostaviti novac
i vratiti se u Gyeongseong.
Zar je načelnik Ōoka toliko opasan?
Kao što sam već rekao, svašta će se promijeniti s ovom novom situacijom.
-Živjeli! -Da, živjeli!
Sigurno ti nedostaje rodni grad, zar ne?
Naravno.
Čak sam ga i sanjao. Bio sam ondje i uživao u cvatu trešanja s obitelji.
Šupčino!
Kako se usuđuješ prevariti me? Tražiš nevolje, ha?
Da čujem. Koji si trik izveo? Kako možeš pobijediti pet puta zaredom?
Ništa nisam učinio… Zaista.
Što to govoriš?
Hej, kako to da nitko od vas ne zna govoriti japanski?
Odložite oružje. Uporaba oružja u Myeongjeongu nezakonita je.
A tko si ti?
Načelnik Ōoka, policijski komesar Generalnog konzulata u Gandu.
-Odložite pištolj, gospodine. -Prevario me je i opelješio!
Prevario…
Čak i da je tako,
ne smijete upotrijebiti pištolj. Odložite ga.
A što ako neću?
Policija u konzulatu? Koga boli kurac?
Policajac će naređivati vojniku Carske vojske…
Ovdje u Myeongjeongu
sluša se mene, bez obzira na sve.
Čak i ako cijeli svijet počne ratovati,
Myeongjeong mora i ostat će miran i bez incidenata.
Tek tada…
Ja se mogu vratiti kući.
Ovdje u Myeongjeongu…
Zakon sam ja.
Spustite pogled.
Dobro došli.
Zdravo. Ja sam Nam Hee-shin.
Gospođo, ja…
Bože, ostale su mi stare navike! Seon-bok. Kim Seon-bok,
u smislu „dobrote” i „sreće”, moja dobrota donosi mi sreću…
Meljem. Umorni ste. Idemo unutra.
Hajde. Sigurno ste iscrpljeni.
Moj Bože, prelijepi ste! Idemo.
PJESMA RAZBOJNIKA
Uđite.
Osjećajte se kao kod kuće i odmorite se.
Ajme!
Što vam je s licem?
Glatko je! Koža vam je tako glatka! Želim je skinuti i staviti na svoju facu!
Ma samo se šalim. Slobodno se možete malo nasmijati.
Kontaktirala sam s vojskom za nezavisnost, nemojte se previše brinuti.
Javit će se uskoro.
Dobro.
Odmorite se malo.
Hvala.
Prokletstvo.
Što? Što je sada?
„Što je sada?”
Ona žena gore, eto što! Ja ću naći nositelja za sredstva.
Učinit ću to jer si ti tražio, ali imam loš predosjećaj.
Yoone, ovo je mnogo ozbiljniji zločin od preprodaje oružja svima iza leđa.
Riskiramo svoje živote uključivanjem u pokret za nezavisnost!
Zato tebe to tražim, Seon-bok.
Prokletstvo!
O, Bože!
Trebate li nešto, gospo?
Mislim, gospođice?
Sigurno ste umorni.
-Zašto se ne idete odmoriti? -Nisam mogla spavati.
Mnogo se toga dogodilo u kratkom periodu
i vi ste mi mnogo pomogli.
Hvala vam od sveg srca.
Ne brinite se za mene,
vratite se prijateljima.
Živjet će s vama još puno godina,
a ja ne bih da nesporazum bude još veći zbog mene.
Ne mogu to još učiniti.
Japanski časnik koji vas traži ustrajan je.
Nikad neće odustati.
A vi…
Poznajete tog časnika?
Bio mi je gospodar.
Uzeo je mene i brata kad smo izgubili roditelje.
Prijatelji smo od reforme Gabo 1894.
Pridružili smo se vojsci skupa 1904. g.
Ali, iskreno, ne znam što smo sada.
Ako smijem pitati, kako su vam roditelji…
Majka je umrla mlada rađajući brata,
a moj otac…
Pogubili su ga sunarodnjaci.
Prijavio se u vojsku da zaštiti državu, ali smjestili su mu da je krao zalihe.
Izdali su ga ljudi koje je trebao štititi.
Jeste li razmišljali da pronađete osobu koja vam je smjestila ocu?
Ubojica tvojih roditelja.
Čujem da je u Gandu.
Želiš li da saznam gdje točno u Gandu?
Razmišljao sam o tomu…
Ali to je sve.
Osveta za moje roditelje, ljutnja, sve to…
Osveta, ljutnja, sve to…
Sve je to beskorisno.
Ljudi poput nas nemaju pravo na takve stvari.
Ako izgubimo zemlju, to je to. Ako su nam roditelji nepošteno ubijeni, to je to.
Tako nam životi prolaze,
bez obzira na našu volju… Svijet nas baca kako ga je volja.
Ali živeći tako shvatio sam…
Da sam postao poput onih koji su mi ubili roditelje,
ubijajući sunarodnjake
i izdajući one koje bih trebao štititi.
Zato sam došao skroz u Gando.
Ništa nisam mogao učiniti,
samo umrijeti ili pobjeći.
Nemojte sami podnositi tu bol vremena.
Svi je moramo podnositi…
S ljudima poput nas
koji podnose tu istu bol i žive u istim tim vremenima.
Ruke u vis.
Hej! Ni makac.
Ti prokleta joseonska kujo!
Privedite je!
Da, gospodine!
Dosta.
Zašto si se vratila?
Ubiti nositelja
novca za nezavisnost.
Pitam opet, tko nosi taj novac?
Ako vam kažem, uhitit ćete tu osobu.
A ako se to dogodi…
Ubit će mene.
Tebe će ubiti i ako sada ne progovoriš.
I dalje ćeš šutjeti?
Bojnik Miura iz zapovjedništva 19. divizije u Nanamu.
Dovedite ga ovamo.
Je li to bojnik Miura?
Ja sam načelnik Ōoka iz Generalnog konzulata u Gandu.
Zdravo. Zašto me zovete?
Priveli smo ženu u postaju
pa vas zovem da potvrdim neke stvari s vama, bojniče.
Prema njezinim riječima, razlog zašto je došla u Myeongjeong
taj je jer ste joj naredili da ubije nositelja novca za nezavisnost.
To je istina?
Morate mi jasno reći je li to istina.
Myeongjeong je na kineskom teritoriju, znate to.
Provedba vojne operacije na stranom terenu izazvat će ozbiljan diplomatski problem…
Mogu li direktno razgovarati s tom osobom?
Htio bih sam provjeriti.
Da?
Odgovaraj kratko.
Lee Yoon i nositeljica su u Myeongjeongu?
Da.
A taj Ōoka ili kako već pokušava ih uloviti prije nas?
Čekaj, jesi li mu rekla tko je nositelj?
-Nisam mu rekla. -Sigurna si u to?
Uhvate li je, uzet će zasluge za naš rad!
Kažem da mu nisam rekla.
Izvucite me odavde.
Kako da dovršim vaš posao ako sam ovdje?
Dobro, razgovarat ću s Ōokom.
Da, gospodine.
-Ne znam tko je ona. -Molim?
-Što to… -Ne znam o čemu govori.
Nikad nikomu nisam izdao takve naredbe.
I ne tražim osobu koja prenosi novac za nezavisnost.
Mislim da je ta žena poludjela.
Možemo li s njom što hoćemo?
Da, samo izvolite.
Radite s njom što želite.
Razumijem. Oprostite na smetnji.
Kad smo ubili zadnjeg borca za nezavisnost?
Pred oko mjesec dana.
To je dosta.
Pogubit ćemo je sutra popodne. Poslije ćemo javiti g. Yamadi.
Da, gospodine!
Hej.
Hej!
Zašto me pogubljujete?
Razgovarajte sa mnom!
Hej! Je li Miura rekao da me ubiješ?
Hej!
Zatražili smo 150 pješaka, 50 konjanika
i vod teškog naoružanja, za svaki slučaj.
Idemo dovršiti ono što nismo prošli put, pa budimo oprezni.
Naći ćemo nositelja prije negoli nas ovi iz Konzulate vide. A onda ćemo uništiti
pobunjenički šljam.
Ali, gospodine, je li to dobra ideja?
Ako ovo dovede do diplomatskog problema…
Što? Ne želiš zaprljati ruke?
Ne sredimo li ovo, obojicu će nas pogubiti, idiote!
Reći ćemo da smo završili tamo loveći pobunjenike u Hamgyŏngu.
Ništa se ne brini.
Uključite svjetla!
Stara izreka kaže: „Ne grizi ruku koja te hrani.”
To znači zaboraviti sve ponuđene usluge i svu pruženu dobrotu.
Od ovog trenutka,
idemo hvatati takve nezahvalnike.
Izdali su dobrotu Velikog Japanskog Carstva
nakon što im je ono pomoglo da moderniziraju necivilizirani Joseon.
Zaboravili su da smo zaustavili Joseon
i 500 g. eksploatacije za njihovo dobro. Oni više nisu ljudi!
Stoga,
ne osjećajte nikakvu krivnju!
Ubijte sve koje vidite.
Jasno?
Da, gospodine!
Glasnije!
Da, gospodine!
Dobro.
Idemo ubiti…
Gada Leeja Yoona.
Izvolite.
-Pripremi kočiju. -Da, gospođo.
Na gradilište na planini Cheonbo za 6 h stiže član korejske vojske za nezavisnost.
Hvala.
Japići mogu doći bilo kada. Svi moramo držati oči širom otvorenima.
Da, gospodine!
G. Choi!
U nevolji smo.
Il-sik je izviđao u Musanu i vidio je
preko 200 vojnika iz 19. divizije da prelaze Duman.
Kamo su krenuli? Ovamo?
Ne. Rekao je da se čini da idu u Myeongjeong.
Što ćemo sa šefom? Neće im moći pobjeći.
Začepi, prokleti seronjo. Donijet ćeš nesreću.
Valjda smo i mi upleteni u ovu opaku sudbinu.
Pripremite se!
Da, gospodine!
-Je li ono Myeongjeong? -Da, gospodine.
Moramo biti brzi da izbjegnemo probleme.
-Ishida, povedi konjicu ondje gore. -Da, gospodine.
-Ti me prati s pješadijom. -Dobro.
Bacimo se na posao.
Spremni smo.
Počnimo.
Ovo je zaista kraj.
Uzvratit ću ovu uslugu, bude li prilike.
Puno vam hvala.
Sve sam učinio jer sam htio. Ne gledajte na to tako.
Želim da postignete neovisnost Joseona…
i budete sretni
kamo god otišli.
Vrijeme je. Krenimo.
Idemo.
Ima li koga?
Što je to?
Tko su oni?
Halo?
Na njih ste naletjeli? To su gospodarovi ljudi?
Da.
Ostanite ovdje. Otići ću dolje i pokušati ih otjerati.
Kako ćeš sama sa svima njima?
Ja ću ih namamiti.
Idi s njom na Cheonbo. Poznaješ vojsku za nezavisnost bolje od mene.
Kakve su ovo gluposti?
Nisam ti, ne mogu ih se riješiti i otići na Cheonbo. Ne brini se za ovo mjesto!
Sama ću to riješiti.
Ako postane opasno, bježi. Dobro?
Pazi se.
Ozbiljno?
Ja sam Kim Seon-bok! Ovdje nema ničega čega bih se trebala paziti.
BUNTOVNA KOREJKA
Slušajte!
Ova žena
buntovna je Korejka koja želi nezavisnost Joseona
i zato je zatočena.
Ova bijedna osoba bačena na koljena
vojnikinja je vojske za nezavisnost koju toliko poštujete.
Halo?
Ima li koga?
Ja sam iz 19. divizije…
Ajme!
Izvolite? Trebate sobu?
Ja sam poručnik Han Tae-ju iz zapovjedništva 19. divizije u Nanamu.
Shvaćam.
Došao sam uhvatiti buntovne Korejce koji nose novac za nezavisnost Joseona.
Prema seljacima, jučer je došlo dvoje autsajdera…
Nisu ovdje.
Što?
Otišli su rano jutros, rekli su da imaju nekog posla.
Otišli su rano jutros? Sigurno?
Da, sigurno!
Možemo li pretražiti zgradu?
Bože, ne.
Što?
Pa što se čudite? Ne možete. Imamo goste. Uplašili biste ih.
Apsolutno prezirem vas Korejce.
Osobito
vojnike vojske za nezavisnost, poput ove vojnikinje ovdje.
Nažalost, pripremite se. Stvari su se zakomplicirale.
Nastavite ovako i morat ću upotrijebiti silu.
Surađujte što više ako ne želite probleme.
O, Bože. Žao mi je.
Prijetili ste mi da bih surađivala s vama!
Oprostite. Nekad sam spora. Naravno da ću surađivati!
Pričekajte samo trenutak.
Zaboga. Naravno da ću surađivati. Bože!
Što radite?
Ne pucajte!
Spusti pušku, ženo.
Kako se usuđuješ naređivati mi? Nijedan šupak u Gandu neće mi naređivati.
Kamo god pogledali,
nema zemlje koja vam pripada!
Dakle, ako želite nastaviti živjeti u Myeongjeongu,
samo budite tiho.
Jer i zbog najmanjeg problema završit ćete kao ona.
-Pogubi je. -Odmah!
Znate li uopće pucati? Opasno je ako krivo naciljate!
To je bio pucanj!
Ajme, kako dobro ciljam!
Glupo pitanje, ha?
Da, brišite prije negoli vas upucam između očiju.
Ostarjela si od zadnjeg puta.
No i dalje previše melješ, Zadnjice.
I još uvijek si…
Prostakuša.
-Što je to bilo? -Stigla je vojska.
Vojska? Fengtijanska klika?
-Ne, 19. divizija iz Nanama. -Devetnaesta divizija…
Hej, vratite je u ćeliju.
-Da, gospodine! -Ostali, za mnom!
Da, gospodine!
Mičite se!
Zadnjice. Yoon je ovdje, zar ne? Pazi kako ćeš odgovoriti.
Da te ne bih opet premlatio u prostirci.
Ne seri i odjebi.
Više nisam tvoja sluškinja.
Dakle, Yoon je ovdje.
Zbilja loše lažeš, Zadnjice.
Ne ometaj mi posao i odjebi, šupče!
Jedno mi se ne sviđa nakon propasti Joseona.
Znaš što?
Oslobođeni robovi previše su bezobrazni. Govorim o budalama poput tebe i Yoona,
psetima što grizu ruku gospodara.
Spusti ovu pušku
i pošalji Yoona.
Inače ću tebe ubiti prvu i sravniti ovaj grad sa zemljom.
Odmah!
Ne može ovako.
Treba te istući.
Hej. Zavežite je.
Da, gospodine!
Što čekate? Uđite i uhvatite ga!
Prvi odred! Drugi odred!
Da, gospodine!
Razgovarat ću s njim.
Radim za Ured generalnog guvernera, moći ću ga uvjeriti.
-Ne riskirajte život zbog mene. -Neće vam tako lako vjerovati.
Ako mi se nešto dogodi, možete izaći i reći da sam vas ja oteo.
Morate me prokleti i okriviti. Učinite sve da vam povjeruju.
Ne.
Ne mogu.
Riskirali ste život i zaštitili me.
Kako bih mogla?
Pustite one u prolazu.
Zaštitite što vam je vrijedno.
Ja štitim ono što je meni vrijedno.
Ne ideš van?
Puno se puca.
Začepi!
Bojiš se, zar ne?
Zato ne možeš izaći.
Šuti, kažem ti!
Ako se bojiš, pobjegni.
Zašto si još ovdje?
Koliko ti puta moram reći?
Gotovo je.
-Svi unutra! -Da, gospodine!
Hej!
Što izvodite?
Vi vodite lokalnu policiju?
Bojnik Shohei Miura iz 19. divizije…
Što ovo znači?
Odmah se povuci, ako ne želiš umrijeti.
Miura.
Mrtav si.
Žao mi je,
ali ne mogu to učiniti.
Povuci se, šupčino.
Ne mogu.
Gubi se iz ovog sela, odmah!
I ne stvaraj probleme.
Rekao sam ti da ne mogu.
Rekao sam ti da odjebeš, odjebi!
Ovdje u Myeongjeongu moja je riječ zakon.
Nitko, osim Njegova Veličanstva, ne može reći takvo što.
Ne miči se.
Kako se korejsko pseto usuđuje glumiti Japanca?
Ako želiš glumiti Japanca,
barem točno govori japanski!
A ne s tim joseonskim naglaskom.
Obrati mi se tako još jedanput
i neću samo stajati po strani.
Ne miči se, dovraga.
Što ćeš učiniti?
Ti si samo Korejac koji imitira Japanca,
a ja sam odani podanik Japanskog Carstva.
Što ti uopće možeš?
Koliko se god trudio biti Japanac,
ne možeš se riješiti smrada češnjaka!
Zašuti, kurvin sine!
Što kažeš, smeće jedno?!
Dovraga!
K vragu!
Ta kuja! Ubij tu kuju!
Kvragu!
Prvo ubijte nju!
Kvragu!
Idite!
Hajde!
Idemo, gospodine!
Idemo!
Otkud ti ovdje?
Nisam te došla ubiti, opusti se.
-Nema stražnjih vrata? -Već bih bio otišao.
Dakle, moramo ih sve ubiti da izađemo?
Da.
Kvragu!
Zašto si još ovdje? Idi!
Krenite!
Onda nemamo izbora. Učinimo ono što nam ide. Pokažimo im.
Osim umiranja ili bježanja…
Naše bezvrijedne guzice nemaju izbora.
Ali ovo možemo.
Drugi kat! Na drugi kat! Idite!
-Granata! Bježite! -Bježite!
Vi ludi gadovi!
Moje prenoćište!
-Ulovite tog kretena! -Da, gospodine!
Takvi će ljudi biti neuki i divlji razbojnici.
Što ćeš s njima?
Borit ćemo se.
Tko se bori za domovinu, vojnik je.
No tko se bori za obitelj,
razbojnik je.
Razbojnici koji pljačkaju i kradu?
Misliš na takve razbojnike?
Ne.
Na one koje se čuje pjesmom njihovih mačeva.
Vrijeme je da Japanci čuju tu pjesmu.
To je pjesma razbojnika.
Što čekate? Vidite li ove nitkove?
Potamanite ih!
Sve do jednog!
Idemo, gospodine!
Pustite me! Idioti, pustite me!
Hej.
Čovječe!
Kurvin sine! Idi vražjim stubama!
Hej, Geumsu!
Geumsu…
Što je ovo?
Hrpa ih juri prema nama!
Bacimo se na posao!
Bravo!
Jebote. Onaj me gad tako čvrsto vezao!
Prestani psovati! Primijetit će te!
San-gune!
Budi mirna!
-Koji kurac! To sam ja, luđače! -Budi mirna!
Hajde.
Naučite pucati iz pištolja, g. Choi. Zaostajete s tim lukom.
Ne podcjenjuj ga. Požalit ćeš.
Samo vas žalim, to je sve.
Ajme, ide to vama.
Dosta s tvojim glupostima. Baci se na posao.
Vi drska gomilo! Prokleti bili!
Pazi! Sagni se!
Hajde.
Idemo.
Yoone!
Nemoj samo stajati!
Požuri se i isprati damu odavde!
Ne brini se za nas, bori se za svoju zemlju, mali!
Ja ću se boriti za našu obitelj.
Ono što će čuti bit će pjesma razbojnika.
Odmah se vraćam.
Uzmi ovo.
Budite oprezni.
Brzo!
Sve ih pobijte!
Jeste li dobro?
O, ne!
Kvragu!
Morate nastaviti pješice. Zbogom.
Hej!
Kamo su nestali oni iz kočije?
Govori!
Ondje je.
Požurite se.
Izbacite krivnju iz srca.
Morate sigurno doći do kraja puta radi budućnosti Joseona.
Zadnji put
rekli ste mi…
Ostanite živi.
Morate ostati živi dokle sam god ja živ.
Ja ću to sada reći vama.
Ostanite živi.
Morate ostati živi… Dokle sam god ja živa.
Da se opet sretnemo.
Idem sada.
Hvala na svemu.
I…
Kad se opet sretnemo…
Recite mi svoje ime.
Nije bitno bude li to za dvije ili 20 godina.
Ostanimo živi
i sretnimo se opet.
Lee Yoon.
Moje je ime Lee Yoon.
Nadam se da ćete se vratiti živi, g. Lee Yoone.
Ostat ću živ i naći vas, Hee-shin.
Hej…
Već smo se upoznali, zar ne?
Nismo.
Prvi se put vidimo.
SVE OSOBE, LOKACIJE, ORGANIZACIJE I EPIZODE, SVI TERMINI I DOGAĐAJI
KOJI SU SPOMENUTI ILI OPISANI U SERIJI FIKTIVNI SU
SVAKA SLIČNOST SA STVARNIM DOGAĐAJIMA SLUČAJNA JE
Prijevod titlova: Marko Mravunac