Det føles litt rart
å dra tilbake til Myeongjeong som uavhengighetskriger,
når jeg nettopp var statsansatt.
Mye annet vil også bli annerledes.
Måten folk ser på deg og alle omgivelsene dine.
Du har sikkert rett.
Bare pass deg for Ōoka,
så vil du klare å levere pengene uten problemer
og returnere trygt til Gyeongseong.
Er overbetjent Ōoka så farlig?
Som jeg sa, mye vil endre seg nå som situasjonen din har endret seg.
-Skål! -Ja, skål!
Du må savne hjembyen din.
Selvsagt. Jeg drømte om den her forleden.
Jeg satt under kirsebærblomstene sammen med familien.
Din drittsekk!
Hvordan våger du å lure meg? Vil du dø?
Fortell. Hvordan jukset du?
Hvordan kan du vinne potten fem ganger på rad?
Jeg gjorde ingenting.
Hva sier du?
Hvorfor snakker ingen japansk her?
Legg ned våpenet.
Våpenbruk er ulovlig her i Myeongjeong.
Hvem er du?
Overbetjent Ōoka, politimesteren i Gando.
Så senk våpenet ditt nå.
Han svindlet meg for penger!
Svindel…
Selv om det er sant,
kan du ikke bruke pistolen.
Senk den.
Og hvis ikke?
Politimester? Hvem pokker bryr seg?
Våger en politimann å fortelle en soldat fra den…
Her i Myeongjeong,
må dere alltid adlyde mine ordre.
Selv om hele verden braker sammen i krig,
skal Myeongjeong forbli fredelig.
Bare da…
…kan jeg dra hjem.
Her i Myeongjeong…
…er jeg loven.
Se ned.
Velkommen tilbake.
God kveld. Jeg heter Nam Hee-shin.
Frue, jeg…
Det er gammel vane!
Jeg er Kim Seon-bok,
som i "god" og "lykke", som betyr at min godhet gir lykke…
Jeg snakker for mye. Du må være utslitt. Kom inn.
Herregud, så pen du er.
Kom.
SONG OF THE BANDITS
Stig på.
Føl deg som hjemme og ta deg en hvil.
Jøssenavn…
Hva er det med huden din?
Den er så glatt!
Jeg vil ta den av og bruke den selv!
Jeg bare tuller.
Du kan le.
Jeg har kontaktet uavhengighetsarméen, så ikke bekymre deg for mye.
De tar kontakt snart.
Ok.
Hvil deg litt.
Takk.
Pokker.
Hva nå?
"Hva nå"?
Kvinnen der oppe.
Jeg skal finne et sendebud for pengene.
Jeg gjør det fordi du ber om det, men jeg har en dårlig følelse.
Dette er en langt mer alvorlig forbrytelse enn å stjele noen våpen.
Vi risikerer livet ved å hjelpe uavhengighetsbevegelsen!
Det er derfor jeg spør deg, Seon-bok.
Pokker ta.
Kjære vene!
Trenger du noe mer, frue?
Jeg mener, frøken?
Du må være trøtt.
-Vil du ikke hvile deg litt til? -Jeg fikk ikke sove.
Det har skjedd så mye på kort tid,
og du har hjulpet meg mye.
Tusen hjertelig takk.
Ikke tenk på meg nå,
dra tilbake til vennene dine.
Du skal leve med dem i mange år fremover,
jeg vil ikke at misforståelsen skal bli større på grunn av meg.
Jeg kan ikke gjøre det ennå.
Den japanske offiseren som er etter deg, er en sta mann.
Han gir aldri opp.
Kjenner du…
…offiseren du snakker om?
Han var min herre.
Han tok seg av meg og mitt yngre søsken da vi ble foreldreløse.
Vi ble venner i 1894, etter Gabo-reformen.
Så vervet vi oss i 1904 og ble våpenbrødre.
For å være ærlig, vet jeg ikke hva vi er nå.
Om jeg kan spørre, hva skjedde med foreldrene dine?
Moren min døde i barsel,
og faren min…
…ble henrettet av sine landsmenn.
Han vervet seg i hæren for å beskytte landet,
men ble falskt anklaget for å stjele krigsmateriell.
Forrådt av dem han skulle beskytte.
Har du forsøkt å finne personen som svek faren din?
Mannen som drepte foreldrene dine. Jeg hørte han er i Gando.
Skal jeg finne ut hvor han befinner seg?
Jeg har tenkt på det…
…men ikke noe mer.
Og hevne foreldrene mine, bære nag og alt det der…
Ta hevn, bære nag, alt det der…
Jeg innså at det er bortkastet.
Folk som oss har ikke rett til slikt.
Mister vi landet, er det bare slik.
Blir foreldrene våre drept, er det bare slik.
Sånn flyter livene våre forbi.
Uavhengig av vår vilje, blir vi kastet rundt av verden.
Men mens jeg levde slik…
…innså jeg at jeg ikke var bedre enn mine foreldres mordere
når jeg drepte landsmenn og forrådte de jeg burde ha beskyttet.
Derfor kom jeg helt til Gando.
Jeg kunne ikke gjøre annet
enn å dø eller rømme.
Ikke bær fortidens smerte alene.
Vi bør bære den sammen…
…med dem som bærer samme smerte og går gjennom det samme.
Hendene i været.
Ikke rør deg.
Jævla Joseon-kjerring.
Anhold henne!
Ja!
Stopp.
Hvorfor er du tilbake i Myeongjeong?
For å drepe kureren av uavhengighetsmidlene.
Hvem er kureren av uavhengighetsmidlene?
Om jeg sier hvem det er, vil du arrestere dem.
Og hvis det skjer…
…blir jeg drept.
Du blir også drept om du ikke snakker nå.
Skal du fortsette å tie?
Major Miura fra den 19. divisjonen i Nanam.
Få ham hit, som jeg ba om.
Er det major Miura?
Dette er overbetjent Ōoka fra generalkonsulatet i Gando.
Hallo. Hvorfor ringer du?
Vi har arrestert en kvinne,
og jeg ringer for å få bekreftet noen ting, major.
Hun sier at hun er i Myeongjeong
fordi du beordret henne til å drepe kureren av uavhengighetsmidlene.
Stemmer det?
Du må si klart og tydelig om det er sant eller ikke.
Myeongjeong er som du vet kinesisk territorium.
En militær operasjon på fremmed jord vil skape et alvorlig diplomatisk problem.
Kan jeg få snakke med vedkommende?
Jeg vil sjekke selv.
Ja?
Hold svarene korte.
Er Lee Yoon og kureren i Myeongjeong?
Ja.
Og denne Ōoka prøver å ta dem før oss?
Fortalte du hvem kureren er?
Nei.
Er du sikker på det?
Får de tak i kureren, vil de få æren for vårt arbeid!
Jeg har ikke fortalt ham noe.
Bare få meg ut herfra.
Hvordan kan jeg gjøre jobben om jeg er innesperret her?
Greit. Få snakke med han Ōoka-fyren.
Ja?
-Jeg vet ikke hvem hun er. -Hva?
-Hva mener… -Jeg aner ikke hva hun snakker om.
Jeg har aldri gitt slike ordrer til noen.
Jeg er ikke på jakt etter en kurer som frakter uavhengighetsmidler heller.
Hun har nok bare gått fra vettet.
Kan vi gjøre som vi vil med henne?
Ja, vær så god.
Gjør som dere vil med henne.
Mottatt. Beklager forstyrrelsen.
-Når henrettet vi en opprører sist? -For litt over en måned siden.
Det er en stund siden.
Hun henrettes i morgen ettermiddag. Yamada får vite det etterpå.
Ja!
Hei.
Hvorfor skal du henrette meg?
Svar meg!
Ba Miura deg om å drepe meg?
Du!
Vi har bedt om 150 infanterister,
50 kavalerister, og en våpentropp i tilfelle.
Vi skal fullføre det vi ikke klarte sist, så vær på tå hev.
Vi finner kureren før konsulatet får nyss i det.
Og så skal vi
tilintetgjøre avskummet.
Men er det en god idé?
Som de sa, fører dette til et diplomatisk problem…
Vil du ikke gjøre drittarbeidet?
Fikser vi ikke dette, blir vi henrettet, din idiot!
Vi sier bare at vi endte opp der i jakten på opprørere i Hamgyŏng.
Så slutt å syte.
Lys på!
Det er et gammelt ordtak som sier: "Bit hånden som mater deg."
Det betyr å glemme tjenestene og godheten som kom din vei.
I dag drar vi ut for å ta de utakknemlige tølperne.
De hånet godheten til Keiserriket Japan,
etter at de hjalp dem med å utvikle Joseons usiviliserte land.
Opprørerne har glemt at vi stoppet Joseon og 500 år med undertrykkelse for dem.
De er undermennesker.
Derfor
skal dere ikke ha skyldfølelse!
Drep alt dere ser. Forstått?
Ja!
Høyere!
Ja!
Bra.
La oss dra og drepe Lee Yoon, den kjøteren.
Her.
-Gjør vognen klar. -Ok.
Det er en byggeplass ved Cheonbo-fjellet.
Den koreanske uavhengighetsarméen er der om seks timer.
Takk.
Japsene kan komme når som helst. La oss være årvåkne!
Ja!
Hr. Choi!
Nå sliter vi. Il-sik speidet i Musan,
og han så over 200 menn fra 19. divisjon krysse Duman.
Hvor var de på vei? Hitover?
Nei. Det så ut som de var på vei mot Myeongjeong.
Hva med Yoon? Han vil ikke klare å unnslippe dem.
Hold kjeft, din jævla drittsekk. Du bringer ulykke.
Vi er også viklet inn i denne nådeløse skjebnen.
Gjør dere klare!
Ja!
Er det Myeongjeong?
Ja.
Best å gjøre kort prosess for å unngå problemer.
Ishida, ta kavaleriet
og posisjoner dere der borte.
Ok.
-Tae-ju, følg meg med infanteristene. -Ok.
La oss sette i gang.
Vi er klare.
Vi får sette i gang.
Så her ender det.
Jeg vil gjengjelde denne tjenesten hvis jeg får sjansen.
Tusen takk.
Jeg gjorde det fordi jeg ville, så ikke tenk på det.
Håper dere lykkes i å gjøre Joseon uavhengig…
…og at du vil være lykkelig hvor enn du skal.
Tiden er inne. La oss dra.
Kom igjen.
Er det noen her?
Hva var det?
Hvem er det?
Hallo?
Var det dem du støtte på? Miuras menn?
Ja.
Vent her. Jeg går ned og jager dem vekk.
Hvordan skal du klare det?
Jeg skal lokke dem vekk.
Følg henne til Cheonbo-fjellet. Du kjenner uavhengighetsarméen best.
Hva er det du babler om?
Jeg er ikke som deg. Jeg får henne ikke helskinnet dit.
Ikke tenk på dette stedet! Jeg kan passe på det selv.
Dra hvis det blir for farlig. Ok? Vær forsiktig.
Tuller du?
Jeg er Kim Seon-bok! Jeg trenger ikke å være forsiktig i Gando.
OPPRØRER FRA JOSEON
Hør etter!
Denne kvinnen
er en opprører som ønsker Joseons uavhengighet
og har blitt arrestert for det.
Dette elendige menneske, tvunget i kne,
er en soldat fra uavhengighetsarméen som dere respekterer så mye.
Hallo?
Er det noen her?
Jeg er fra Nanams 19. divisjon…
Neimen.
Hva kan jeg hjelpe deg med? Et rom?
Jeg er løytnant Han Tae-ju fra 19. divisjon i Nanam.
Jeg skjønner.
Jeg skal anholde opprørere som frakter penger for Joseons uavhengighet.
Ifølge landsbyboerne kom det to fremmede hit i går.
-De er ikke her. -Hva?
De dro tidlig i morges. De hadde visst noe å gjøre.
Dro de i morges? Er du sikker?
Ja, selvsagt!
Kan vi gjennomsøke bygningen raskt?
Nei!
Hva?
Hvorfor sier du "hva" hele tiden? Jeg sa nei.
Det vil skremme gjestene.
Jeg forakter dere, Joseon-folk.
Spesielt uavhengighetskrigere som henne.
Jeg er redd du vil trenge denne. Ting har blitt komplisert.
Fortsetter du slik, må jeg bruke makt.
Samarbeid om du ikke vil ha problemer!
Herregud. Unnskyld.
Du beordret meg til å samarbeide!
Tilgi meg. Jeg er litt treg. Klart jeg skal samarbeide!
Et lite øyeblikk.
Herlighet. Selvfølgelig vil jeg samarbeide.
Herregud!
Hva gjør du?
Ikke skyt!
Legg ned våpenet.
Hvordan våger du å beordre meg?
Ingen i Gando kan beordre meg.
Det finnes ingen land i verden som tilhører dere!
Så hvis dere vil fortsette å bo i Myeongjeong,
ikke lag bråk.
Den minste lille uro, og dere ender opp som henne.
-Henrett henne. -Ok!
Kan du bruke det? Det er farlig om du bommer!
Et skudd!
Jøss, jeg er treffsikker!
Det var et dumt spørsmål.
Ja, så stikk av! Før jeg skyter deg mellom øynene.
Du har eldes mye siden sist.
Du snakker fortsatt for mye, Siste.
Og du er fortsatt…
…veldig vulgær.
Hva var det?
-Det er kommet en hær. -En hær? Er det Fengtian-klikken?
Nei, det er Nanams 19. divisjon.
Den 19. divisjon…
Sett henne tilbake i arresten.
-Ok! -Resten, følg meg.
Ja!
Unna vei!
Yoon er her, ikke sant?
Svar klokt.
Jeg kan rulle deg inn i en stråmatte og banke deg igjen.
Klapp igjen og stikk.
Jeg er ikke tjenestejenta di lenger.
Så Yoon er her.
Du er en veldig dårlig løgner.
Dette er dårlig for forretningene, så forsvinn!
Det er kun én ting jeg ikke liker etter Joseons fall.
Vet du hva det er?
At de frigjorte slavene er for opprørske.
Tarvelige bikkjer som deg og Yoon som prøver å bite sin herres hånd.
Senk våpenet
og send Yoon ut.
Hvis ikke, dreper jeg deg og legger byen i grus.
Nå!
Dette holder ikke.
Du trenger pryl.
Bind henne.
Ja!
Hva venter dere på? Gå inn og ta ham!
Tropp én og to!
Ja!
Jeg kan snakke med ham.
Jeg jobber for myndighetene, så jeg burde kunne overtale ham.
Slutt å risikere livet for meg.
Han vil nok ikke stole på dine ord.
Hvis noe skjer med meg, kan du gå ut og si at jeg kidnappet deg.
Du må si at jeg var grusom. Gjør alt for å få dem til å tro deg.
Nei.
Jeg kan ikke.
Du har risikert livet for min sikkerhet. Så hvordan kan jeg det?
Ikke dvel ved dem du kun passerer forbi. Beskytt det som er viktig for deg.
Jeg skal beskytte det som er viktig for meg.
Skal du ikke gå ut?
De skyter fælt.
Hold kjeft!
Du er redd.
Det er derfor du ikke går ut.
Hold kjeft, sa jeg!
Bare stikk av hvis du er redd.
Hvorfor er du fortsatt her?
Hvor mange ganger må jeg si det?
Tror det er over.
-Kom dere inn, alle sammen! -Ja!
Hei!
Hva driver dere med?
Dere må være det lokale politiet.
Jeg er major Shohei Miura fra Nanams 19. divisjon.
Hva skal dette bety?
Trekk dere ut umiddelbart, om du ikke vil dø.
Miura.
Du er død.
Beklager,
men det kan jeg ikke.
Trekk dere ut, din drittsekk.
Det går ikke.
Kom dere ut av landsbyen nå!
Og slutt med denne ufreden.
Det går ikke, sa jeg.
Jeg ba dere stikke, så stikk!
Mitt ord er lov her i Myeongjeong.
Bare Hans Majestet kan hevde det.
Bli der.
Hvordan våger en Joseon-hund å utgi seg som japansk?
Hvis du skal late som du er japansk, snakk i det minste japansk korrekt!
Ikke med den Joseon-aksenten.
Snakker du slik til meg igjen,
vil jeg ikke bare stå og ta imot.
Stå stille, for pokker.
Så hva skal du gjøre?
Du er kun en imitasjon av en japaner. Jeg er en lojal undersått av Keiserriket.
Hva kan du gjøre?
Uansett hvor mye du prøver å være japansk,
blir du ikke kvitt hvitløksstanken!
Hold kjeft, din jævel!
Hva sa du, din slask?
Pokker!
Søren!
Drep den kjerringa!
Faen!
Drep jenta først!
Faen!
Kom igjen!
Vi må bort.
-Hva gjør du her? -Slapp av. Jeg er ikke her for å ta deg.
-Finnes en bakdør? -Da ville jeg ikke vært her.
Må vi drepe alle for å komme oss unna?
Ja.
Faen!
Hvorfor står du bare der? Gå inn!
Vi har ikke noe valg. La oss gjøre det vi er best til.
La oss vise dem.
Å dø eller rømme…
Var det eneste vi kunne gjøre, sant?
Og dette.
Til andre etasje! Kom igjen!
-Granat! Løp! -Løp!
Jævla galninger!
Vertshuset mitt!
-Ta den jævelen! -Ja!
Slike folk er bare ignorante, ville banditter.
-Hva skal du med dem? -Vi skal kjempe.
Kjemper du for landet ditt, er du soldat.
Men om du kjemper for familien din, er du banditt.
Banditter som raner og stjeler?
-Mener du den typen banditt? -Nei.
Den typen som gjør seg hørt gjennom sverdets sang.
Så la japanerne høre sangen.
Bandittenes sang.
Hva venter dere på? Ser dere de kjeltringene?
Drep dem!
Hver eneste en!
Kom!
Slipp meg, idioter!
Hei.
Hei!
Jævla drittsekk! Bruk trappene!
Hei, Geumsu!
Geumsu…
Det kommer en hel haug av dem! Nå skal det kvestes, gutter!
Bra jobbet!
Faen. Jævelen bandt meg godt fast!
Slutt å banne! De vil høre deg!
San-Gun!
Sitt stille!
-Hva faen? Det er meg, din galning! -Sitt i ro!
Kom.
Lær deg å bruke pistol. Bue er så gammeldags.
Undervurder en bueskytter, og du vil angre!
Jeg synes bare synd på deg.
Du svetter som en gris.
Nok tullprat. Kvest i vei nå.
Uforskammede lømler! Faen ta dere!
Pass opp! Dukk!
Kom igjen.
Yoon!
Ikke bare stå der!
Skynd deg og få henne bort herfra!
Ikke bekymre deg for oss. Kjemp for landet!
Overlat kampen for familien til meg.
Jeg skal spille bandittenes sang.
Jeg er tilbake snart.
Ta denne.
Vær forsiktig.
Skynd dere!
Drep dem alle!
Gikk det bra?
Å nei!
Faen.
Dere må gå til fots herfra.
Farvel.
Hei!
Hvor ble det av de i vognen?
Snakk!
Det er der borte.
Du bør skynde deg.
Glem all skyldfølelse.
Du må komme deg til enden av veien for Joseons fremtid.
Forrige gang
sa du til meg…
Hold deg i live.
Du må holde deg i live så lenge jeg lever.
Jeg sier det samme til deg.
Hold deg i live.
Du må holde deg i live så lenge jeg lever.
Så vi kan møtes igjen.
Da går jeg.
Tusen takk for alt.
Og…
…når vi møtes igjen…
…fortell meg navnet ditt.
Om det går to eller 20 år,
la oss holde oss i live
og møtes igjen.
Lee Yoon.
Jeg heter Lee Yoon.
Jeg håper du kommer tilbake i live, hr. Lee Yoon.
Jeg skal finne deg, Hee-shin.
Hei…
Vi har møttes før, ikke sant?
Nei.
Vi har aldri møttes før.
ALLE KARAKTERER, STEDER, ORGANISASJONER, UTTRYKK OG HENDELSER
BESKREVET I DENNE SERIEN, ER FIKTIVE.
ENHVER LIKHET MED VIRKELIGHETEN ER REN TILFELDIGHET.
Tekst: Silvia Alstad