Van róla fogalmuk, hogy ez mennyit ér?
Uram! Mégis mit csinál?
Hashimoto, segítsen ezt elhúzni!
Gyerünk!
Nincs erre időnk, Yamada úr!
Valahogy kezelnie kell a helyzetet!
A japán hadsereg és a rendőrség dühösen lövöldözik egymásra,
és a csoszoniak is belekeveredtek. Kész káosz az egész!
Mégis hogyan tudnám kezelni a helyzetet?
Még Ōoka főfelügyelő is súlyosan megsérült.
Ha nem tudjuk kideríteni, mi folyik itt pontosan, mi is meghalunk.
Az ott…
Hogyan tudjuk levenni onnan?
Az éri a legtöbb pénzt.
Ne hátráljon meg! Döntsön!
Képtelen vagyok rá…
Yamada úr!
Megvan.
Majd ő megoldja helyettem.
Jang Ki-Ryong.
BANDITÁK BALLADÁJA
Ne lőjetek!
Én magam ölöm meg.
Állj!
Most, hogy itt állok veled szemben, hirtelen beugrott, ami 11 éve
Guryében történt.
Igaz.
Ha mellettem maradsz, és azt teszed, amit mondok,
most nem tartanánk itt.
Hidd el, megpróbáltam.
De képtelen voltam rá.
Nem bírtalak elviselni.
Még mindig nagy a szád.
Ígérem, nem fogsz szenvedni.
Ez az utolsó ajándék, amit egy gazda a rabszolgájának adhat.
A francba!
Nem tudlak megölni.
Már majdnem meghúztam a ravaszt…
de nem megy.
Többé nem fogsz lőni a jobb kezeddel.
Ne zaklasd a honfitársaidat,
és élj a csoszoni Lee Gwang-ilként,
a japán Miura Shohei helyett!
Légy az a jó ember, aki voltál…
mielőtt felvetted ezt az egyenruhát. Megértetted?
Én nem…
Nem emlékeztem rá.
Még mondtam is, hogy vigyázzon magára.
Ő az a férfi, aki annyiszor megmentette az életemet.
De hiába töltöttem vele annyi napot,
nem emlékeztem rá.
Nem hagyhatom csak így magára.
Kérem, álljon meg!
- Nem hagyhatom egyedül meghalni. - Nem.
Emiatt ne aggódjon!
- Adja ki a parancsot! - Ne lőjetek!
Élve kapjuk el.
Élve?
Miért kegyelmez meg a rohadéknak?
Ne kérdezősködj, csak tedd azt, amit mondok!
Ez parancs.
Parancs?
A francba!
Miura, begolyóztál, vagy mi van?
Hé!
Vigyázz, hogy beszélsz velem!
A felettesed vagyok.
Elegem van abból, hogy egy csoszoni rohadékot
a felettesemként kezeljek.
Dögöljetek meg mindketten!
Egy ismeretlen személytől jöttünk átvenni a pénzt.
Azt hiszi, nem készültünk fel?
Bízzon bennünk!
Talán nem tűnünk annak…
Emberek!
Célozzátok a csoszoni kutyákat!
de partizánok vagyunk.
Lőj…
Mindenki! Visszavonulás!
Futás!
Ha itt maradsz, meghalsz. Menekülj!
Eressz, te seggfej!
Gwang-il!
Menj el, és soha többé ne gyere vissza, te barom!
A francba…
Most elbúcsúzom. A bajtársam elkíséri önt az állomásra.
Használják jó célra, a függetlenségünkért! Ennyit kérek.
Igen, úgy lesz.
Köszönöm a munkáját!
Találkozunk egy szabad országban.
Uram!
Elnézést, de tenne nekem egy szívességet?
Gyűjtsétek össze a fegyvereket és a lőszereket! Igyekezzetek!
Igen, uram!
Biztos maga Seon-bok barátja. Megsérült?
Jól vagyok.
Az embereink biztonságban elkísérték a hölgyet.
Emiatt ne aggódjon!
Rendben.
Még itt van.
Hála az égnek! Azt hittem, elkéstem.
Ezt Nam kisasszony küldi.
Ő maga akarta átadni, de nem volt rá lehetősége.
Azért írom ezt a levelet, hogy elmondjam önnek, mit éreztem eddig.
Amikor először Gandóba érkeztem,
olyan reményt éreztem ebben a szabad városban,
amit Kjongszongban elképzelni sem tudtam.
Pár nap elteltével azonban rájöttem,
hogy az a remény csak illúzió volt.
A szabad, élettel teli város valójában nem volt a miénk,
és a saját szememmel láttam, hogy nincs remény
a csoszoniak számára.
Ez félelemmel töltött el.
És úgy éreztem, én vagyok a hibás a halálukért.
Tehetetlennek éreztem magam,
és túl gyengének ahhoz, hogy megvalósítsam, amiben hiszek,
Ekkor találkoztam magával.
Ki maga?
Eluralkodott rajtam a kétségbeesés,
a gyűlölet és a kudarc érzése.
De maga megtanított egy rendkívül fontos dologra.
Most még zord, és semmit sem lehet tisztán látni.
A szavai rádöbbentettek arra,
hogy ha feladom, csak mert nem látom a reményt,
örökké sötétségben kell élnem.
Szóval ezentúl
reményről álmodok a szívemben, de türelmes leszek.
Csendben harcolok tovább, amíg Csoszon elnyeri a függetlenségét.
Remélem, hogy az ön álma is
hamarosan valóra válik, és a saját otthonainkban fogunk élni,
a saját országunkban.
Amíg újra találkozunk,
emlékezni fogok minden együtt töltött pillanatra.
Köszönöm a segítséget! Még biztosan találkozunk.
Gondolt rá, hogy csatlakozzon a függetlenségi sereghez?
Nem csak az országot kell védenem.
Ugye nem Myeongjeongba megy?
Az most túl veszélyes hely.
Muszáj odamennem. Vár rám a családom.
Jól van. Mozgás!
Igen, uram!
Ideje visszavonulni.
Innen átvesszük.
Rendben.
Eon-nyeoni, ez a mi harcunk.
Nem a tiéd.
Fejezd be, és menj innen!
Miket beszélsz?
Maradok, amíg véget nem ér a harc.
Nem izgat, ha meghalok…
Ide hallgass!
Miért akarnál itt meghalni, kölyök?
Choi!
Mi ütött beléd?
Miért akarod, hogy a rosszfiút játsszam?
Menj el innen,
különben én magam öllek meg.
Choi…
Nincs szükségünk egy olyan némber segítségére,
aki aprópénzért öl.
Szóval tűnj innen!
Túl messzire mentél.
Ahogy akarod.
Halj meg egyedül!
Ostoba kölyök!
- Mi a helyzet? - Ne rohangáljon fel-alá!
Elküldtem Yoont. A francba! Elfáradtam.
Elfogyott a lőszerem!
- Hozzon még! Rajta! - Én? A francba!
- Lőszert! - Te rohadék!
Byeong-man, hová mész? Te rohadt…
Kinyírlak.
Felőlem csinálhatjuk ezt…
egész nap!
- San-gun! - Mondom, ne rohangáljon!
Lőszert hoztam, seggfej!
- Ja, igen. - Tessék!
Jól van.
Jaj, a lábam…
Több nem volt?
Alig találtam párat. Ne pazarold el őket!
Túl sokan vannak.
Akkor használd okosan!
Mi a…
Mi az?
Kettő? Ez csalás, nem?
Nekem csak egy van.
Te mocskos rohadék!
Orvlövész!
Ne mozduljon!
Hol van?
Keresd meg!
A francba!
- Nem látod őt? - Nem.
Keresd tovább!
A francba…
Nekem annyi.
Hol vagy, főnök?
Megvagy, rohadék.
Megtaláltad? Hol van?
Hol van?
- Tegye fel a kezét! - Miért?
Csak tegye fel!
Miért?
Szarban vagyunk?
Lee Yoon.
Hol van?
Hol van Lee Yoon?
A francba, mit tegyek?
Hé!
Te döntesz.
Visszamenjünk vagy sem?
Mit hittem?
Miért vonulunk csak úgy vissza?
Fogalmam sincs, ne engem kérdezz!
Rendben, uram.
A francba!
Maradj veszteg! Ne csinálj semmi őrültséget!
Nem nézhetem ezt ölbe tett kézzel.
Jelenleg nem tehetünk semmit.
Várnunk kell a megfelelő pillanatra.
Úgy mondod, mintha semmiség lenne az egész.
Azok az emberek a falvad lakói.
Meg kell mentened őket, nem várhatsz a megfelelő pillanatra…
Nekem fontosabbak, mint neked, hát nem érted?
Azt hiszed, bátor vagy?
Ez nem bátorság, hanem hősködés.
Ne légy felelőtlen!
Csak megöletnéd magad, hiába.
Ne legyél ilyen szánalmas!
Kizárt, hogy meghalnék.
Azt hiszed, az ügyességed miatt vagy még életben?
- Csak mázlista vagy. Nem látod? - Nem igaz.
Ha csak fecsegsz, akkor húzz innen!
Meg kell mentenem Choit.
Azért akarod megmenteni, mert úgy érzed, tartozol neki.
De ne feledd, a te életed is fontos!
Ha meghalsz, csak összetöröd a szívét.
Kövess!
Hogy érti?
Teljes hatalmat akarnak a foglyok felett?
A tábornok szeretné kihasználni az alkalmat,
hogy lerombolja a búvóhelyüket, Taepyeong-dongot.
Azonban, ahogy azt ön is tudja, Yamada úr, nem tudjuk…
Nem tudják, pontosan hol van Taepyeong-dong.
Hallottam, hogy Nodeoksan halála óta senki sem tudja, hol van.
És még a csoszoniak közül is csak egy maréknyi ember tudja.
Ahogy mondja.
Ezért kérünk teljes hatalmat a foglyok felett.
Sosem fogják elmondani, hol van a falu, ha csak fenyegetőzünk.
Ezt maga is nagyon jól tudja.
De tényleg szükség van erre?
Megbüntethetnénk pár vezetőt, és annyiban hagyhatnánk a dolgot…
Ez elfogadhatatlan.
Mi teljesítettük, amit kért tőlünk,
most magán a sor, Yamada úr, hogy ön is teljesítse a kérésünket.
Így tartjuk fenn a kölcsönös bizalmat.
Nincs igazam?
Miért akarják megtámadni Taepyeong-dongot?
Megölöm őt.
Lee Yoont.
Azért, hogy elkapjuk, aztán megöljük a vezetőjüket.
A szervezetem gandói vezetője lakik itt.
Egy ideig maradhatunk.
Valami elmebeteg meglőtte, és kórházba került.
Nem tudtam kiszedni belőle, hogy ki volt az.
Félt, hogy bajba kerülök.
Bárki is legyen az, ha a kezem közé kerül,
darabokra tépem.
Lehiggadtam, és meghátráltam, ahogy kérted.
Mi a terved?
Mit tegyünk?
Először is várunk napnyugtáig.
A rossz látási viszonyok előnyt jelentenek a számunkra.
És aztán?
Egyikünk eltereli Jang Ki-ryong figyelmét, a másik kimenti a többieket az őrsről.
Azt tereli el a figyelmét, aki ügyesebb.
Aki tovább ki tud tartani, hogy elég időnk legyen a mentésre.
Jól van. Én leszek az.
Nem, én leszek az.
Te kimented őket. Az sokkal fontosabb.
Bocs, de nem bízom benned.
Mi van, ha öt perc alatt elpatkolsz?
Akkor a rendőrök és a lovas banditák odakint lesznek.
És mind meghalunk.
- Az nem fog megtörténni. - Honnan tudod?
Láttál harcolni.
Most dicsekedsz?
Nahát, hirtelen milyen nagyra vagy magaddal.
Majdnem be is vettem.
Tudod, mit érzek, ha veled beszélek?
Mit?
Jól van.
Hozok lőszert Seon-bok raktárából. Aludj egyet!
Ki tudja, mióta vagy ébren.
És köszönöm.
Mit?
Segítettél betartani az ígéretemet Hee-shinnek.
És köszönöm, hogy nem hagytad magára Choit.
Feküdj le aludni!
Yamada konzul úgy határozott,
ránk bízza a döntést, hogy mi legyen veletek.
Egyetlen dolgot akarunk tőletek.
Hogy eláruljátok,
pontosan hol van Taepyeong-dong.
Az a rohadék azt akarja, hogy elpofázzuk, hol van Taepyeong-dong.
Aki válaszol a kérdésünkre, az életben marad.
Aki nem válaszol, azt megöljük.
Megölnek minket, ha nem mondjuk el.
Figyeljetek rám!
Még akkor is,
ha mindannyian meghalunk,
meg kell védenünk…
Meg kell védenünk a családjainkat.
Ne dőljetek be…
Uram!
Te!
Mondd el, hol van Taepyeong-dong!
Várj a sorodra, vénember!
Mondd el!
Hol van Taepyeong-dong?
Pofa be, te rohadék!
Cheon-man!
Mondd el, hol van Taepyeong-dong!
Te rohadék!
Haver! Elárulod nekik az utat a faluba?
Tudod, hogy szarul tájékozódom.
Az alvilágba menet is eltévednék.
Menjünk együtt! Majd én mutatom az utat.
Megőrjítesz, te seggfej!
Maga elmondja neki?
Mi a franc értelme van nélkületek élnem?
Csak vigyetek magatokkal az alvilágba!
Geumsu! Geumsu, ne!
Mondd el, hol van Taepyeong-dong!
Gyere közelebb!
Akkor elmondom.
Gyáva nyúl vagy, mi?
Gyere ide!
Ha közelebb jössz, elmondom.
Hallgatlak.
Minek hiszel engem, te seggfej?
Majd én elvezetlek titeket!
- Ne, Nam-chun! - Ne!
- Mind meghalunk!
Elvezetlek titeket a falunkba.
Vénember!
Ha életben hagytok
engem és a lányomat, Ye-bunt.
Nam-chun!
- Nam-chun! - Mit beszélsz?
Hallgass, Choong-soo!
Nam-chun!
Mi ütött beléd?
Az egész a te hibád, Choong-soo!
Mondtam, hogy ne ártsd bele magad!
Mondtam, hogy ne törődj Yoonnal, hanem védd meg a falunkat!
Nézz csak ránk!
Mi lett velünk?
Nézd, mekkora bajba kevertetek minket Yoonnal!
Halljátok?
Elvezetlek titeket Taepyeong-dongba,
ha elengedtek… kérlek…
Kim!
- Vénember! - Kim!
Elvezetlek titeket a falunkba.
Megmutatom a rövidebb utat, egy szempillantás alatt ott leszünk.
Könyörgöm… Az én drága Ye-bunom!
Kérlek, kíméld meg az életét!
Ha a lányom meghal, azt nem élem túl.
Kegyelmezz meg neki!
Könyörgöm…
Ma este…
elindulunk vele Taepyeong-dongba.
- A többit zárjátok börtönbe! - Igen, uram.
- Te kis… - Ne csináld!
Átkozott vénember!
Ne gyűlölj, Choong-soo!
Hogyan mentjük meg a barackfát?
Megszabadulunk a szilvafától.
Az a vén rohadék!
Mindet elkapták.
Uram, igaz ez?
Megtudta, ki ölte meg a szüleimet?
- Hogy hívják a rohadékot? - Ne beszélj így az idősebbekről!
Valójában erényes férfi. A dzsentri megbecsült tagja.
Erényes a francokat!
Hogy lehet erényes az, aki kegyetlenül lemészárol másokat?
Tanult nemesemberként, aki hűen szolgálta a hazáját,
nem volt más választása, mint megtorolni a Tonghak-lázadást.
Miután a szüleid meghaltak, bűntudatból rögtön visszavonult.
Lemondott a tisztségéről, és elzárkózott a világtól a falujában.
De aztán…
elvesztettük az országunkat.
Ekkor alapított egy jeollai milíciát.
Persze a csapata végül megsemmisítő vereséget szenvedett.
Nem izgat a rohadék élettörténete.
Csak a nevét akarom tudni.
Árulja el a nevét! Sok a dolgom.
Nem tudom a nevét, de a becenevét kiderítettem.
Amikor a csatatérre lépett, senki sem tudott elbánni vele.
Ezért a beceneve…
a Verhetetlen Tábornok.
Neked meg mi bajod? Jól vagy?
Kelj fel! Lement a nap.
Egy 14-es típusú Nambu?
Miért raksz rá hangtompítót?
Változott a terv.
Együtt megyünk be, senki sem vonja el a figyelmüket.
Berontunk és kinyírjuk őket?
Működhet?
Rengeteg lovas banditát láttam.
Hamarosan mind elmennek.
Mert Nam-chun árulóvá vált.
Értünk.
Várj csak!
Ki csinált mit értünk?
Miről beszélsz?
A szilvafa dől ki a barackfa helyett.
Idaedogang-taktika a neve.
Tíz évvel ezelőtt, amikor Nam-chunnal egy milíciában harcoltunk,
ez volt a művelet kódneve.
Szóval mi ez az „Idae” vagy micsoda?
Elmagyaráznád nekünk?
Mondjuk, hogy épp harcolunk,
a japánok pedig csapdába ejtenek és elfognak minket…
És kivégzésre készülnek.
Ebben az esetben, ahogy a szilvafa kidől a barackfa helyett,
egyikünk nemes áldozatot hoz…
Hogy megmentse a többit.
Idaedogang.
Choi sokat beszélt róla.
Ye-bun apja szándékosan lett áruló?
Értünk?
Mégis mi a fenét képzelt az a vénember?
Kicsalogatja Jang Ki-ryongot Myeongjeongból.
Ha azt mondja, elvezeti őket a faluba,
a lovas banditák egy időre elhagyják a várost,
és csak néhány katona marad készültségben Myeongjeongban.
Akkor…
Akkor?
Ki kell jutnunk innen.
Bármi áron.
Várjunk! Ha a lovas banditák el is mennek,
be vagyunk ide zárva, fegyverek nélkül. Hogy szabadulunk ki?
Ez a lehetőség Nam-chun életébe került.
Feláldozta magát, hogy megmentsen minket.
Meneküljetek, Choong-soo! Siessetek!
Úgyhogy kockáztatjuk az életünket, és megpróbálunk tenni valamit…
Nem tudhatjuk,
mennyi idő, mire rájönnek, hogy Nam-chun hazudott nekik.
Mielőtt Jang rájön és visszatér…
Valahogy meg kell oldanunk.
- Titokban. - És gyorsan.
- Kimentjük… - Kijutunk innen.
Hé, te!
Hová tartasz?
Északkeletre vezetsz minket.
Mi?
Miért lenne Taepyeong-dong Mandzsúriában?
Mi a fenéről hadoválsz itt nekem?
Nem beszélek japánul.
Várj, Kimura!
Tábornok!
Hamarosan egy elágazáshoz érünk.
Ha Yanji felé megy tovább, mindvégig hazudott nekünk.
De ha Dexin felé indul…
Ha Dexint választja, Zhixint érintve Hörjong felé megyünk,
és újra dél felé vesszük az irányt.
Pontosan.
Szóval addig várunk.
Egyelőre nem tehetünk mást.
Hé, gyere csak! Mutasd az arcod!
Először is meg kell szabadulnunk azoktól a katonáktól.
- Menni fog? - Persze, hogy…
Tudod, az idegeimre megy ez a hangnem.
Miért beszélsz úgy, mintha te lennél a főnök?
Nem mondtam, hogy az lehetsz.
Úgy beszéltem?
Ha azt akarod, hogy sikerüljön, én adom a parancsokat, nem fordítva.
Világos?
Oké, rendben.
Várom a parancsodat.
Ha ki akarjuk menteni őket,
meg kell szabadulnunk azoktól a katonáktól.
Csak csináld!
Ez a parancsom.
Gyerünk!
Kimegyünk rágyújtani.
Rendben, uram. Menjenek csak.
- Mi az? - Seon-bok!
- Mi a baj, Seon-bok? - Jól vagy?
- Mi a baj? - Biztosan elfertőződött a sebe.
Ne ácsorogj ott! Hagyod meghalni?
Haver!
Gyere ide! Valaki haldoklik.
Siess!
Te rohadék!
Pofa be!
Sajnálom!
Nagyon fáj…
Vonszold ide magad!
A nő haldoklik!
Meghalok!
A francba!
Mi bajod?
Nagyon fáj itt.
Szörnyen fáj!
Meghalok!
Nagyon fáj!
Sunyi rohadékok!
Teljesen hülyének néztek?
Dögöljetek meg!
Mocskos csoszoni kutyák!
Hé!
Mi a francot akarsz?
Bocs, haver!
Sajnáljuk.
Te rohadék!
Pofa be!
Add fel, seggfej!
Amint lelőttél egyet, fogd fel az esést, nehogy behallatszódjon!
Én adom a parancsokat.
Amint lelőttél egyet, fuss oda, és fogd fel az esést!
Csak kíváncsiságból kérdezem.
Mennyi idős vagy?
Elég idős.
És elég embert megöltem.
Örülsz?
Menj, kapd el!
Elestem. Csúszós a talaj.
Hé, seggfej!
A kulcsot! Nyissátok ki, gyorsan!
Ne adjátok fel!
Ostoba barmok!
Micsoda rohadékok vagytok!
Nincs értelme tovább várni.
Öljétek meg ezeket a marhákat!
Már megint te?
Igen, én vagyok az.
Főnök!
Yoon!
A rohadt életbe! Azt hittem, elpatkolok.
Yanji vagy Dexin. Merre kell mennünk?
DEXIN
YANJI
Hiába járatod a szádat, egy szavadat sem értem. Csak kövessetek!
YANJI
Togu!
Miért hazudtál nekünk?
Miért hoztál ide minket?
Idő.
Időt nyert.
Hogy a társai kiszabadulhassanak.
Csak a konzulátus rendőrei maradtak Myeongjeongban.
Visszafordulunk!
Irány vissza Myeongjeongba!
- Igenis! - Igen, uram!
Te itt maradhatsz.
Ha szerencséd van, elvérzel.
Ha nincs, felfalnak a vadállatok.
A drága kislányom…
Vigyázz rá, Choong-soo!
Már épp ideje volt.
Bocs, hogy késtem.
Yoon!
Egek…
Miért jöttél vissza ide?
El kellett volna menekülnöd, amíg még esélyed volt rá.
Sajnálom, hogy ilyen helyzetbe hoztalak.
Egy családban nem mondunk ilyesmiket.
Ne aggódj!
Nam-chun feláldozta magát,
hogy megmentsen minket.
Igen, én is láttam.
Mindent megteszek, hogy megmentsem.
Szedjétek össze magatokat, és…
- Körülvettünk titeket! - Mi?
Kifelé!
Maradjatok a földön!
Adjátok meg magatokat!
Ha nem teszitek, az igazság kardja lesújt rátok!
Egytől egyig megölünk titeket!
A SOROZATBAN EMLÍTETT SZEMÉLYEK, HELYSZÍNEK,
SZERVEZETEK, FOGALMAK ÉS ESEMÉNYEK KITALÁLTAK.
BÁRMINEMŰ EGYEZÉSÜK A VALÓSÁGGAL CSUPÁN A VÉLETLEN MŰVE.
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka