ШОУ 8
Номере 2!
Я нічого не зробила. Я також жертва!
Я лише робила те, що кажуть.
Номере 2!
Думаю, цього досить.
Нарешті ми були в безпеці.
І з безпекою прийшло відчуття полегшення.
І це полегшення
призвело до вибуху пригнічуваного гніву.
Стримуваний жаль нарешті вивільнився.
Кляті покидьки!
Сучий ти…
Сучий ти сину!
Чому ти так зі мною чинив?
Ніхто його не зупиняв.
Його гнів був виправданий,
тож і його жорстокість можна було вважати виправданою.
Ти така ж, як він.
Тобі просто поталанило.
Вважаєш себе крутою?
Я…
Дідько.
Ми були за крок від смерті.
Але ми не були такі жорстокі, як вони.
Хтось вийняв батарею.
То був ти, правда? Щоб він не спрацював.
Навіщо ти сказав нам про ліфт?
Ти хотів допомогти, так?
Знаєш,
я боягуз.
Я б повівся, як ти, якби мені погрожували.
Тож, прошу, скажи чесно.
Скажи хоч щось.
Скажи, що ти не мав вибору й вичікував можливості врятувати нас.
Мені шкода.
Що?
Я можу сказати лише…
що мені шкода.
Після тривалого обговорення ми вирішили звільнити його.
Якби не він,
ми б і досі були рабами.
Коли ми розв'язали Номера 7, він тихо втирав сльози.
Здавалося, що то були сльози довго стримуваних емоцій.
Мабуть, він теж не міг дочекатися цього дня.
Ми заробили стільки часу!
Мабуть, їм сподобалося.
Чому я не почуваюся переможцем?
Бо вони заробили стільки грошей!
За революцію нас нагородили велетенською кількістю часу.
Зрештою, я міг зігнати злість лише на власній нещасливій руці,
яка вибрала один із нижніх поверхів.
Усе гаразд. Я дам їжу.
Після сутички
ми віднесли мешканців верхніх поверхів у їхні кімнати.
Відтепер
їхні кімнати більше не були їм любим домом.
Кімнати були відчинені цілодобово.
Тепер це спільні кімнати, якими може користуватися кожен.
Чому ти не заходиш?
Номере 3, у мене легкий шок.
Перепрошую?
Усе це куплено за гроші, які ми заробляли потом і кров'ю.
Здуріти!
Гроші…
це таки щастя.
Я вже так давно
не бачив ванни з водою.
Господи!
Це штука, якою користуються замість зубної нитки?
Тут як у готелі.
Тут можна жити вічно.
Це біде.
У неї 21,9 мільярдів, вона заробляє 340 000 вон за хвилину.
Господи!
Я й досі не вірю своїм очам.
Може, витратимо це все?
Можна купити, що заманеться. Як-от те біде.
Щось подібне.
Гадаєте, це нормально?
Припиніть.
Вона така ж, як ми. Гроші будуть потрібні їй після шоу.
Я вперше наївся, відколи я тут.
-Так. -Я теж.
Оце бенкет, правда?
Ще б пак!
Було б чудово,
якби зараз можна було хильнути.
-Шкода, що немає чого. -Так.
Але їжу й напої купувати не можна.
Були часи, коли я купував на ринку додок
і робив із нього вино.
Я не знаюся на винах і пиві,
та, може, ми зможемо зробити щось схоже на соджу?
Погляньте! Води в нас більше ніж треба.
Якби вдалося, це було б…
Це було б чудово!
Особисто я…
люблю випити крапельку,
тож я була на одноденних заняттях, де вчили виготовляти алкогольні напої.
Але я вже геть усе забула.
-Нічого не пригадую. -Зачекайте?
А ми не можемо використати гроші?
-Про що ти? -Що ж…
Може, можна купити рецепт…
для виготовлення алкоголю.
Це означає, що можна купувати?
Мабуть, так.
Коли ми щось купуємо, з'являється ціна.
Чекайте, погляньте.
Це 100 мільйонів вон.
Для нас це страшенна сума, але вона заробляє її за пів дня.
Це ж нічого, так?
Боляче!
Можна витратити твої гроші? Сто мільйонів вон.
Можна, але, може, спочатку розв'яжете мене?
Не люблю бути зв'язаною.
Я більше люблю зв'язувати інших.
-Не можу. -Що?
Дідько.
ЯК ВИГОТОВЛЯТИ АЛКОГОЛЬНІ НАПОЇ
Готово!
Скуштувати мені першій?
Про всяк випадок, не ковтай.
Скуштуй — і виплюнь.
Агов, я казав не ковтати. Треба було виплю…
Як тобі?
Спочатку кисле.
Але загалом — гірке.
Як би це описати?
На смак — наче можна померти,
якщо не бути обережним.
Це інтригує.
Гидота,
але я чомусь не можу це виплюнути.
-Правда? Я ж казав. -Так, і справді.
Номере 5, зробімо ще.
Авжеж!
-Ось. -Дякую.
Номер 7 п'є це, наче якесь дороге віскі.
Виглядало, як у рекламі віскі.
І не кажи!
Еге ж!
Так добре!
Таке враження, що ми пішли в похід.
Це правда.
Похід без рамену — не похід.
О, рамен.
Я б усе за нього віддала.
Це ж суп.
Корейцеві без супу немає життя.
Здається, відколи ми тут, то ні разу не їли суп.
Бо їжу й напої купувати не можна.
Хочете рамену?
Що?
Рамену.
Пече!
Як пече!
Ой, ледь не обпікся!
Що ти витворяєш?
Годі, припини.
Не бачите?
Я додав зеленої цибульки і яєць не пошкодував.
Неймовірний запах, правда?
Скуштуйте.
Така смакота!
Серйозно.
Цей суп — це щось!
А може…
виголосимо тост до супу?
-Будьмо! -Будьмо!
Скільки ще…
ви хочете тут сидіти?
Якщо хочеш спати, можеш піти в свою кімнату.
Ні, я про шоу.
Вам не здається, що слід зупинитися?
Що?
Я думав, що ми домовилися,
що будемо тут, доки я не зароблю мільярд вон.
Номере 1, щодо того мільярда…
я віддам тобі різницю, коли ми вийдемо.
Перепрошую?
Тобі потрібен мільярд вон,
тож я поділюся
виграною сумою.
Хіба ви не бачили,
як ми поводилися одні з одними, щоб заробити клятий час?
Але тобі не здається, що існує
безліч інших способів заробити час?
Я придумав кілька варіантів.
Цього буде недостатньо.
Ви ж знаєте, що ми вже перетнули межу.
Коли перетинаєш межу,
дороги назад немає.
Але ти не вважаєш, що це несправедливо?
Ми так настраждалися!
Треба використати їх, щоб заробити більше часу…
Ти справді на це підеш?
-На що? -Використаєш їх.
Ти справді на це підеш?
Так, чому б і ні?
Закладаюся, що ні.
-Піду! -То зроби це зараз.
Вона ж зв'язана.
Уперед. Помстися їй, задовольни свої бажання, що завгодно.
Роби, що тобі заманеться. Вона не пручатиметься.
Номере 3!
Пропоную піти звідси, залишаючись людьми.
Це наш останній шанс.
Останній шанс
піти звідси з гідністю.
-Чого тобі? -Що?
Зорі…
прекрасні, правда?
Так, мабуть.
Та провівши тут стільки часу,
я починаю замислюватися, чи це вікно — це ціле небо.
Що ти маєш на увазі?
Це все, що нам видно звідси.
Зовнішній світ. Реальність.
Вони гаснуть,
забуті,
в темряві,
в порожнечі.
Мабуть, вона має рацію.
Може, це наш останній шанс піти звідси, не втрачаючи людяності.
Я хочу побачити справжнє небо.
Який поворот подій!
Моя донька обожнювала, коли я показував їй таке.
Якщо вона схожа на тебе, вона, мабуть, пречарівна.
Може, треба було таємно пронести її фото.
Ми однаково скоро вийдемо звідси.
Накупи їй ласощів за гроші, які ти заробив.
Накупи їй безліч дивовижних речей.
Отже, ми погодилися закінчити шоу,
коли закінчиться час, що залишився.
Верхні поверхи, які залишалися зв'язаними, погодилися,
хоча сказати їм було нічого.
Ми добре харчувалися,
добре їх годували,
і навіть дбали про них.
-Усе гаразд. -Не хочу!
Вибач. Можеш почухати мене?
Під носом. Над губою.
Так засвербіло!
Ні, трішки лівіше.
-Тут? -Так.
Так добре!
Так приємно!
Іноді я уявляю такі сценарії.
Дякую.
Але нічого не відбувалося,
і час минав без проблем.
Ми випрали свої зношені, брудні уніформи
й помили волосся сухим шампунем.
Причепурившись, ми були готові йти геть.
Час повертатися
в зовнішній світ, до реальності.
Це й справді наша остання ніч тут.
Так і є.
Ти чудово тримався.
Ти теж, Номере 5.
Ти молодець.
Усі ми молодці.
Ну ж бо.
Номере 2, підійди.
Усі ви неймовірні. Усі ви.
Прощавайте!
Це було чудово й водночас відстійно.
Сподіваюсь, ми більше не побачимось.
ОЧІКУВАНИЙ ВИГРАШ НОМЕРА 8 25 666 090 000 ВОН
ОЧІКУВАНИЙ ВИГРАШ НОМЕРА 7 16 319 960 000 ВОН
ВИГРАШ НОМЕРА 6 10 053 930 000 ВОН
ВИГРАШ НОМЕРА 5 6 212 280 000 ВОН
ВИГРАШ НОМЕРА 4 3 890 340 000 ВОН
ВИГРАШ НОМЕРА 3 2 333 540 000 ВОН
ВИГРАШ НОМЕРА 2 1 533 620 000 ВОН
ВИГРАШ НОМЕРА 1 766 890 000 ВОН
Якого біса? Виходьте всі!
Що із цією штукою?
За що нам дали стільки часу?
Учора о 22:00 у нас точно залишилось дев'ять годин.
Тобто нам дали біля 37 годин.
За біг по сходах чи шокер нам давали заледве від 12 до 24 годин.
Чого б це вони?
Вони б нізащо не дали час просто так.
Ви щось зробили?
Зробили?
Я нічого не робив.
Я вчора лише прибрала й спакувала речі.
Я не робив нічого особливого.
Я також.
Тоді що в біса відбувається?
За мною!
Номере 5!
Бачите щось незвичайне?
Вона хропить.
Їжу ще не прислали?
Я помираю з голоду.
Я потім принесу.
Я не бачу нічого незвичайного.
Що відбувається?
Що?
Щось сталося?
Треба її роздягнути.
-Що? -Усі, крім Номера 5, вийдіть.
Хочу переконатися на власні очі.
Що?
Вийдіть!
Що? Ні, не виходьте!
Ні! Ви що, серйозно роздягнете мене заради грошей?
-Знайшов щось? -Ні, нічого не бачу.
Тут щось відбувається.
Ми довго робили все можливе, щоб з'ясувати, чому нам дали час,
та нічого не знайшли.
Серйозно, що відбувається?
В одному можна не сумніватися.
Винуватець серед нас.
Та годі!
Не варто будити підозр,
доки ми не знаємо напевно.
Вона правду каже. Ми стільки пережили разом!
Може, ведучі засмутилися, що це вже кінець,
тож дали нам ще…
Трясця! Що я мелю?
У цій грі нічого не дають просто так, дурню.
Ми ні в чому не можемо бути впевнені,
але, мабуть, відбувається щось, що цікаво дивитися.
«Цікаво дивитися».
Чорт забирай!
Що тут в біса такого «цікавого»?
Що б це могло бути?
Що відбувається?
Номере 4!
Кров…
Номере 4, хто це з тобою зробив? Хто?
Їй вирвали зуб.
Йдіть до біса!
Я казала вам розв'язати мене! Виродки!
Мені так шкода!
Ти бачила, хто це зробив?
Я прокинулася — і все вже було так.
Що ж мені тепер робити?
Мені боляче!
Є жертва, та немає винуватця.
Хвилинку.
Чому жертви не було вчора?
Ніхто не постраждав?
Що як поранення не було видно ззовні,
але воно було там, де його не видно…
Це означає…
Чекайте! Стривайте!
Що відбувається?
Його черевики!
Що сталося?
Нігті…
Їх вирвали.
А ви здивовані?
Чому ти не сказав?
Той, хто це зробив, —
однаково один із вас.
Хочете, щоб шоу закінчилось?
Так просто воно не закінчиться.
Стає до біса цікаво, правда ж?
Хто це?
Хто з вас, мерзотників,
це зробив?
Номере 2, прошу, не сердься!
Поговорімо, коли ти заспокоїшся.
То був ти?
Ні, не я, Номере 2.
Це ти, чи не так?
Не слід було тебе розв'язувати.
Ти жив у розкошах, обравши їхню сторону.
Ти робиш це, бо шоу скоро закінчиться,
чи не так?
Номере 2, не треба. Це вже в минулому.
-І ми вільні завдяки йому. -Ти йому допомагала?
Номере 2, чому ти так поводишся?
-То був ти? -Перепрошую?
Бо не заробив мільярд?
Це не я.
Тоді, мабуть, ти.
Ні! Це не я. Як би я зміг…
То він сам собі нігті на ногах повиривав?
Як щодо тебе, Номере 2?
Що?
Для тебе й справді важливо, хто це робить?
Ти ще не зрозуміла?
Хто б це не був,
щонайменше один із нас,
а може, й більше, не хоче, щоб шоу закінчилося.
Ось що має значення.
Ти нічого не розумієш?
Ви що, подуріли всі?
З глузду з'їхали?
Ви що, вже забули,
як ми вибралися із пекла?
Пів доби перетворилася на три дні.
Як і казав Номер 6,
це шоу, мабуть, ніколи не закінчиться.
Хто це?
Якого біса? Хто ти?
Наче ти недостатньо наробив. На мене теж нападеш? Вилупку!
Забирайся! Забирайся, я сказав!
Не ламай двері!
Не ламай! Прошу, годі!
Прошу, йди геть!
Ну ж бо, виродку!
Ну, давай!
Я помилявся.
До мене не хотіли вламатися, мене хотіли замкнути.
Вибач.
Це єдиний спосіб зробити так, щоб нічого не сталося.
Що це за гра така? Навіщо ти мене замкнула?
Два набори їжі й дві пляшки води на день.
Тож не виходь із кімнати,
доки шоу не закінчиться.
Номере 2!
Стривай! Відчини на секундочку!
Номере 2!
Будь ласка, не йди. Відчини, поговорімо.
Номере 2!
Мені також…
зайти в кімнату?
Ні.
Годуй зв'язаних і дбай про них.
Треба протриматися ще кілька днів.
Метод Номера 2 демократичним не назвеш.
То було жорстоко й деспотично.
Але то був надійний спосіб зупинити загадкові злочини.
Коли всіх замкнули, нічого не відбувалося.
Час просто минав.
Номер 2 нікого не допитувала.
Вона просто давала нам їжу й воду.
Кінець шоу наближався.
Чому це вона все вирішує?
Вона вважає cебе головною?
Могла хоча б поговорити, а не ось так встановлювати замки.
Аж не віриться!
Сміх, та й годі.
Утримування нас під замком нічого не вирішить.
Хвилинку.
Вона казала, що кожному по два.
Ще раз її побачу — точно скажу.
Це неприйнятно!
Ням! Сушені кальмари — смакота!
Спробуй з'їсти ще.
Номере 5!
Зуб так сильно болить!
І я весь день лежала в ліжку,
мені важко перетравлювати їжу.
Номере 5, я ж уже просила?
Може, розв'яжеш мені руки?
Бути зв'язаною — не моє.
Я не можу поворушитися,
бо я зв'язана.
Мені наче все тіло паралізувало.
Номере 5, насправді ти погана людина.
Ось.
Послухай.
Може,
можна хоча б
руки їм розв'язати?
Облиш їх.
Просто
вони вже не один день зв'язані.
Вони ж не злочинці.
Вони хороші люди.
Просто…
Цього б не сталося, якби вони не потрапили сюди.
Залишилося ще трохи, тож розв'яжімо їх.
-Це вже кінець. -Досить!
Годі верзти нісенітниці.
Гадаєш, я хочу це робити?
Мене це теж із розуму зводить!
Що? Як ти…
Номер 2 мене розв'язала.
-Серйозно? -Так.
Вона сказала, що все обдумала, і їй стало шкода, що вона нас зв'язала.
Номере 5, мене вона теж розв'язала.
Нарешті я можу дихати.
Вам було нелегко, правда? Я рада, що ви все витримали.
А як щодо Номера 6?
Не знаю.
Може, вона й досі сердиться на Номера 6.
Так, твоя правда.
Піду до Номера 6.
Чудова ідея!
Номер 2
заходила сюди?
Номер 2
розв'язала Номер 4 і Номер 8.
-Серйозно? -Так.
Вона їх звільнила.
Вони вийшли.
Вона заходила раніше.
Так?
Що вона казала?
Що розв'яже мене.
Сказала зачекати, бо їй треба було щось узяти.
Так?
Я знала! Номер 2 така добра!
Що ж…
ти могла б…
розв'язати мене?
Вона ж однаково мене розв'яже.
Ні.
Номер 2 прийде й розв'яже тебе сама.
Ні.
Насправді…
мені страшно.
Що?
Номер 2 хотіла вбити мене.
Що ти таке кажеш?
Серйозно.
Вона хотіла вбити мене.
Це все робила Номер 2.
Вона повиривала мені нігті,
побила мене й пішла геть.
Ні, не може такого бути.
Хіба ти не знаєш, як вона мене ненавидить?
Я ж помру, якщо ти мене не розв'яжеш.
Вона точно вб'є мене, коли повернеться.
Мені дуже страшно.
Ні.
Ні, Номер 2 не така.
Я поговорю з нею про це.
Ти й не уявляєш,
що та падлюка робила зі мною.
Вона не просто повиривала мені нігті.
Вона робила зі мною мерзенні речі!
Я…
ніколи, трясця, не пробачу їй того, що вона робила.
Якщо це станеться знову, я можу померти.
Присягаюся…
Не йди. Залишся.
Залишся зі мною. У мене будуть неприємності, коли прийде Номер 2.
Серйозно. Великі неприємності.
Я вже й не знаю, що робити.
Просто…
Прошу…
Розв'яжи мені руки на секундочку.
Я хочу обійняти тебе.
ШОУ 8
Переклад субтитрів: Анастасія Хома