Mamma, varför ska vi åka hem?
Du sa ju att jag måste stanna på sjukhuset för att bli frisk.
Du kan bli frisk hemma också. Det var så länge sen du var hemma, Da-in.
Jag trivs här. Här har jag en säng, och det blir inte kallt.
Jag har fixat värmepannan. Det blir inte kallt.
Såja!
-Jag kan ta påsen. -Nu får du åka hem, Da-in.
Du då, pappa?
Åk i förväg, så kommer jag strax.
CIRKUS
Åk i förväg.
Får de göra så här? Hon har väl en sällsynt sjukdom?
-Vi har inga pengar. -Men ändå!
Hur kan ett sjukhus sparka ut ett barn?
-Vill de att hon ska dö? -Tack för att vi fick låna bilen.
Det hade varit jobbigt att ta tunnelbanan. Nu kan hon åka hem bekvämt.
Och…
…jag räknar med dig.
Kan du inte tänka om? Hon avgudar ju dig.
IRYEONGS SJUKHUS
FÖRSÄKRINGSTAGARE: NOH SANG-GUK
Snälla, vakna.
Vakna.
Vakna, sa jag!
Vi måste härifrån.
Vakna till nu!
Vakna!
Vakna…
Är du vaken nu?
Vakna…
Drick lite vatten först.
Vad menade du med "måste härifrån"?
Du får inte skrika, bli chockad eller flippa ur, okej?
Lyssna noga.
Man kan byta rum, för en miljard won.
Visst låter summan bekant?
Plan 1 tjatar ju jämt om att han måste tjäna en miljard.
Det var tydligen det han syftade på.
Han har kämpat hårt, och hela tiden var syftet att byta rum.
"Vi borde samarbeta
och bryta den machiavelliska och grymma situationen som Plan 8 har skapat."
Så sa Plan 1 när han vädjade till mig.
Och eftersom jag måste riskera mitt liv,
ska jag få välja rum först av alla.
Han menar att jag ska välja plan 8.
Och det kunde jag inte tacka nej till.
Spärra upp näsborrarna tre gånger om du går med på det.
Vi är ju många fler. Vore det inte bättre att hoppa på henne?
Hon skjuter väl knappast oss?
Pang!
Visst är det sexigt?
Va?
Sättet som blod stänker känns ganska avantgardistiskt.
Jag vill skjuta på riktigt.
Inte mot färgburkar, utan mot en riktig människa.
Att skjuta alla och sätta punkt för showen…
"…kanske är att föredra."
Så sa hon.
Jag var så orolig att hon skulle skjuta mig.
Tänk inte ens tanken på att ta dig an henne.
Det är bäst att vara försiktig.
Vad sägs om att vi överfaller henne under natten?
Alltså…
Hon sover inte på nätterna.
Vad gör hon?
Hon bara målar.
Hon har redan målat verken No. 5 till No. 9.
Hon tittar säkert på oss via övervakningskameran.
Det måste ske dagtid.
Den senaste tiden spelar hon golf utomhus när solen skiner.
Fint slag! Bravo!
Har hon köpt fler vapen?
Vapen?
-Coco är ett nytt tillskott. -Coco?
Den är aggressivare än den ser ut.
Efter golfen tar hon alltid ett bad.
Ja, du blir bara bättre för varje dag.
Det är enda chansen.
Tack.
Det är bara då hon lägger ifrån sig pistolen.
Vi kan storma in, ta pistolen och hoppa på henne.
Sen blir det närkamp, så det behövs nån som tar täten.
Jag gör det. Jag kan göra det.
Men det finns ett till problem.
Hur kan det vara så många problem?
Alltså, det finns ju ingen som kan släppa er loss.
Va?
När hon spelar golf måste jag agera caddie.
Fint slag!
Vi har ju Plan 5.
Vad gör du här ute?
Visst är det trevligt med solljus?
Men förutom du är hon den enda som kan röra sig fritt.
Du måste övertala henne till varje pris.
Du är…
…vårt enda hopp.
Snälla.
Du vet väl vem jag är?
Självklart. Vår rara Plan 4.
-Vad bra. -Vadå?
Kom hit en stund.
Du sitter ju ensam hela tiden, så vi kan väl ta och prata lite?
Mina favorittallrikar.
Jag ville ge dig dem, så jag snodde dem från Plan 8.
Hur kom det sig att du hamnade här?
Du ser ut att ha det gott ställt.
Sånt märker jag direkt.
En gång i tiden, ja.
Men jag slösade bort allting.
Hur då?
Min man var en känd hudläkare och tjänade mycket pengar.
Men jag var hans dörrmatta, och han bedrog mig.
I början gick jag bara dit för att lätta på trycket.
Jag blev förtjust i en skitstövel bara för att han sa några vänliga ord.
Han behövde pengar och bad om ett lån.
Så jag gav honom huset, intecknade min mans fastighet och allting.
När jag kom till sans igen hade min man redan stämt mig
och jag hade inga som helst tillgångar kvar.
Vilken jävla skitstövel.
Jag var en idiot.
Jag brukar alltid lura mig själv.
När du kommer härifrån borde du döda alla skitstövlar.
Med de pengarna är det busenkelt att hitta en torped.
Jösses.
Du får det att låta så roligt.
Tack.
Plan 4 lade verkligen manken till för att övertala Plan 5.
Hon berättade om Plan 1:s en miljard
och om alla som var utmattade av den psykiska tortyren.
Det lät ännu sorgligare än det var.
Vad kan jag göra?
Gör bara som jag säger.
Det ska jag, vad det än är.
Plan 5!
Men jag har ett villkor.
Äntligen, dagen D.
DAGEN D
Okej, ska vi spela golf?
Det började illa.
Ska vi vila i dag?
Coco verkar också trött.
Det är när man är trött som man borde träna!
Och Coco borde röra mer på sig!
Kom hit, sötis! Kom, så går vi.
Plan 8, jag har förberett bunkern och banan. Det blir jättekul!
Men Plan 4 räddade planen med ett nödrop.
Förresten, vad pratade du om med Plan 5 häromdagen?
Va?
Ni grät och kramades. Jag kom nästan ner av nyfikenhet.
Jaha!
Såg du det?
Vi pratade bara om det förflutna.
Fint slag.
Din sving är suverän i dag.
Vad kallas den svingen?
Wow, alltså. Du är nästa Pak Se-ri.
Okej, vi höjer nivån.
-Allt väl? -Ja.
Var är den? Bollen måste ha rullat långt.
-Vad långt den måste ha rullat. -Eller hur?
Plan 8, den hamnade nog där borta.
-Vi tittar där. -Där borta?
Där borta…
Där är den! Visst är det den?
Vilket kanonslag.
Såja.
Vänta, mina ben…
Du har inte rört dig på länge. Sträck ut dem.
Du svingar helt fantastiskt i dag.
Helt otroligt!
Vad är det, Coco?
Är du okej?
Det är okej.
Det verkar inte okej.
-Jag är så sömnig. -Allt väl? Ta dig samman.
Mina axlar värker. Jag kan inte ta mig samman.
Det är bara Plan 7 kvar.
Jag kan inte resa på mig. Det känns som att jag ska somna.
Det går inte. Res på dig, så går vi.
-Jag klarar nog inte mer. -Vi måste fortsätta. Lite till bara.
Vad är det?
Jag såg nån skymta förbi.
Var då? Jag ser ingen.
-Jag kan inte röra mig. -Fortsätt.
Det var säkert Plan 5 som kom ut en sväng.
Eller hur?
Vad smart Coco är!
Vad är det?
-Va? -Coco.
Vart ska du, Coco?
Du är ju inte klar än.
Jag får ett anfall! Jag dör!
Typiskt.
Plan 8, vi går tillsammans!
Coco, vart ska du?
Coco.
Plan 3, kom hit. Vi måste gömma oss.
Vad är det, Coco? Var är du?
Plan 8!
Hundjävel.
Coco.
Plan 8!
Åh nej.
Vad händer här?
Plan 8!
Välkommen.
Parkeringen är full. Sväng höger…
Ursäkta!
Ursäkta, man får inte parkera här.
Jag har bråttom. Jag kommer ut om tio minuter.
Det finns tomma platser på våningen under.
Men jag sa ju att jag kommer ut snart.
Jag är VIP-kund här. Vet du hur mycket jag spenderar?
Åh, du är…
-Det är ju du. Jobbar du här? -Känner du henne?
Hallå, vi gick ju i samma skola.
Hon var den fattiga som skröt om att hon skulle bli popidol.
Kom, vi har bråttom.
Hon dansar ju här, så hon har väl lyckats?
Hon debuterade på parkeringen.
Jag blev helt paff när hon gjorde så här.
Sluta, tänk om nån ser dig?
Fan.
Fan, jag borde ha gjort så för länge sen.
Vad hände under golfen?
Alltså, jag gjorde en hole-in-one.
Va?
Varför vaknar hon inte? Det borde vara dags.
Jag slog inte särskilt hårt…
Hon sover bara.
Jag vet inte varför vi grät. Tårarna bara rann när vi såg solljuset.
En genuin befrielse.
Det största hotet, Plan 6, hade skadat ryggen.
Plan 8 och Coco var bundna.
Hennes elpistol och revolver var i våra händer.
Äntligen var vi…
En sak bara.
Det vi kom överens om, kan jag göra det nu?
Vad menar du?
Hon gick med på att hjälpa oss på ett villkor.
En kirurgisk skalpell, gasbinda, bandage, blodstillande vadd,
bedövningsmedel, antibiotika, desinfektionsmedel och kirurghandskar.
Varför?
Varför gör du så här? Varför?
Snälla Plan 5.
Vänta lite.
Varför gör du så här?
Visst är det du?
Hej.
-Har du penna? -Vänta lite.
Kan jag få en autograf?
-Alltså… -Visst är det du? Jag var ett stort fan.
-Du var grym på att stjäla baser. -Vi älskar baseboll.
Jaha, visst.
Namn?
-Oh Seung-jun. -Och Cho Minah.
-Vad har bilen för miltal? -Tack!
Vill du inte tjäna pengar?
-Tack. -Tack.
Är det kul?
Va?
Är det kul att skriva autografer?
Men chefen…
Du blev kickad för gambling, ändå skriver du autografer med ett leende?
Vad fan…
"Vad fan"?
Ska du slå mig också?
Vet du antalet bilar du har sålt den här månaden?
Hörru, skärp till dig.
Skärp dig.
Jävla as.
Va?
Mina byxor. Varför…
Vad gör du?
Plan 5:s villkor för att hjälpa oss…
Jag ska hämnas.
Jag tänker kastrera Plan 6.
Bedövningsmedel. Jag är inte bedövad!
Han har fått antibiotika, så han borde kunna röra sig utan problem.
Jag tyckte att vi skulle använda Plan 8:s pengar för att byta rum.
Men Plan 1 svarade lugnt.
Jag har sparat pengar just för den här stunden.
Det här är nåt jag vill göra för mina egna pengar.
Helt rätt, så gör en riktig man.
Så om man spenderar pengar är man "en riktig man"?
Vi kom överens om rumsfördelningen.
Plan 4 fick plan 8, Plan 8 fick komma ner till plan 4.
Och Plan 1, som kom på det hela, skulle bli Plan 6.
Alla andra var nöjda där de var.
Egentligen var jag inte helt nöjd, men de andra var så förnuftiga och eniga.
Utan någon som skyddade oss skapade vi till slut vår egen rättvisa.
Jag vill…
…byta rum.
Då byter jag.
Vad är det här? Ett kuvert…?
Vad är det?
Va?
Vad betyder det?
Vad i all världen…
-Vad är det? -Alltså…
Vad är det? Vad har hänt?
"Innan showen tar slut kan man köpa ett rum med sina prispengar."
"Rummen kan köpas till följande priser."
Plan 1, tio miljarder won.
Plan 2, 20 miljarder won. Plan 3, 30 miljarder won.
Plan 8, 340 miljarder won.
Va?
I början förstod vi inte.
Vi trodde att vi kunde byta rum som vi ville.
Men vi fick bara instruktioner till hur man byter rum.
Till ett absurt pris dessutom.
Efter att ha sett priserna förstod vi.
Det fanns sätt att köpa och sälja,
men i själva verket kunde vi inte köpa nånting.
Med andra ord måste vi leva de liv som bestämdes åt oss från början.
Så vad händer med mig nu?
Åh nej.
Värdarnas bruk av Fibonaccital, som jag såg som pretentiöst,
tillämpades strikt på prisskillnaderna.
Och rumspriserna följde den här platsens naturliga ordning och urvalsprocess,
vilket gudarna som tittade ner på oss anser är det gyllene snittet.
Men alla pengar som jag sparat…
Alltså…
Vad ska vi göra, Plan 7?
Plan 7, du är ju smart.
Säg nånting, då!
Regissör Yoo tycks inte känna sin publik.
På samma sätt som folk gillar att äta kakor…
…spenderar de pengar för att må bra.
Varför måste du prata om verkligheten?
Folk är trötta på sina liv.
Det som du vill visa vet de redan.
Alla vet, men det är inte skoj.
Det räcker att ge dem nåt underhållande att titta på.
Med all respekt, är det inte att se ner på publiken?
Jag trodde att du var smart, men du vet visst ingenting.
Du var ju en stjärnregissör en gång i tiden.
Jag skippar det här,
men ring mig om du vill skapa riktig underhållning.
Det här var så otroligt tradigt.
MANUS: YOO PHILIP
Vad är "Undergången" för titel?
Jag vet inte. Jag vet ingenting.
Jag bara låtsas veta allt.
Men jag vet inte ett skit.
Det är deras sätt att visa oss fingret.
Det har aldrig funnits ett sätt att byta rum.
De ville inte anställa fler, så han tvingades ta dubbelpass.
Vilket jävla sätt att snåla.
-Om han inte opereras nu blir det farligt. -Han är oförsäkrad.
Fan, vilket oflyt. De är i princip tiggare.
Exakt.
Han somnade för att han var utarbetad, men varför krockade han just med min bil?
Han måste väl opereras senast i morgon?
Jag ställer upp.
Jag kan väl gå i borgen?
Jag tar ansvar för operationskostnaden och förlikningen,
så säg åt dem att operera.
Nu kan vi väl sätta stopp?
Vi kan ju ge Plan 1 pengar när vi kommer ut.
Eller hur?
Va?
Vi har inga fler alternativ.
Vi går härifrån.
Nej.
Rör er inte ur fläcken.
-Plan 1. -Ni får inte göra så här.
Det får inte ta slut så här, eller hur?
Det är fel.
Plan 1.
Stå stilla.
Rör er inte!
Plan 3.
Bind Plan 2.
Använd tejpen.
Rappa på.
Plan 7 binder Plan 4.
Skynda på!
Det är så skoj här.
Jag älskar det!
Har ni sett hur mycket tiden har ökat?
Visst är det toppen?
-Vad fan? -Hon är här igen.
-Hon är kåt på uppmärksamhet. -Va?
Hon var en känd performancekonstnär.
Men ingen är intresserad längre,
så hon bekostar verken själv och har ett berg av skulder.
Nu när hon är pank kommer hon hit utan inbjudan.
Ring polisen. Hon stör.
Vi borde stanna längre! Vi stannar här!
Vi var som en publik som väntade på en föreställning.
Mina damer och herrar, tack för ert tålamod.
Nu ska ni få se något som ni aldrig har sett innan.
Plan 1!
Var försiktig!
Det är farligt.
Kom ner!
-Är du okej? -Galning!
Det är för farligt.
-Kom ner! -Kom ner!
-Kom ner, sa jag! -Kom ner.
Försöker han få tiden att öka?
Plan 1!
Vad ska vi göra?
-Håll i hårt! -Det är farligt!
Åh nej!
Plan 1.
Plan 1, håll ut.
Han kan inte stanna här, han måste till sjukhus.
Kan du andas?
Öppna dörren, era jävla as!
Han dör!
Ge mig allt ni har. Jag köper allting, så avsluta showen!
Ge mig vad som helst. Det som är dyrast.
Diamanter, guldtackor eller vad som helst som använder upp all tid, för fan!
Skynda på!
1 440 timmar?
För helvete.
Fan!
Vad är det här för…
Det är ju så gripande.
Titta på alla som försöker rädda honom.
Hur kan man inte bli berörd?
Just därför sa jag…
…att vi kanske aldrig kan lämna det här stället.
Vakna.
Vakna, Plan 1. Du får inte förlora medvetandet!
Sätt stopp för det här!
Vad mer vill ni se, era jävlar? Va?
Plan 1!
Hindra dem från att se.
Andas, Plan 1. Öppna ögonen.
Plan 3.
Skynda dig!
Sluta!
Trappan.
-Alla har förstörts. -Plan 1, det är över snart.
-Håll ut lite till. -Plan 1!
Jag vill inte härifrån!
Nu ser ni inget. Vad ska ni göra?
Vad ska ni göra, era jävlar?
Det går inte.
De jävla asen.
Det var först när vi inte visade dem något som tiden ställdes om till noll.
-Plan 1! -Kom igen!
Plan 1…
Jag…
…ville högre upp.
Jag har levt hela livet på samhällets botten.
Plan 1.
Nån som jag borde inte ha varit så girig.
Förlora inte medvetandet.
Plan 1.
Jag vill säga förlåt…
…till min dotter.
Förlåt.
Plan 1.
Slutet är visserligen tårdrypande…
…men det är inte så dumt.
Era jävla as!
"Gratulerar. Prispengarna kommer att sättas in på ert bankkonto."
SLUT
Ungefär två och en halv månad hade gått sedan åtta individer försvann.
Där inne begicks alla möjliga brott
och hemskheter som vanliga människor aldrig skulle kunna tro på,
samt de mest kallblodiga grymheterna.
Men världen kände förstås inte till det.
Chocken av att se Plan 1 dö framför ögonen på mig,
den oerhörda mängden pengar och tidens obeständighet
höll på att ta kål på mig.
Jag kunde inte ta mig samman.
Och efter den psykiska tortyren krävde kroppen sömn hela dagarna.
Jag sov oändligt mycket.
Och jag hade en återkommande dröm.
Jag drömde den så ofta att jag började undra om den platsen var verklig.
Hade jag verkligen träffat de människorna?
Hade jag verkligen upplevt allt det där?
Det kändes osannolikt.
Fast om inget av det hade hänt
skulle jag inte ha så löjligt mycket pengar på mitt konto.
Men minnet av värdarna, som tog hälften av pengarna för att kamerorna förstördes,
de brutala individerna på de övre planen och Plan 1:s död höll alla på att blekna.
Det var en sak som vi inte borde glömma, som vi inte fick vi glömma.
Även om vi glömmer allt måste vi komma ihåg en sak.
Därför samlade jag alla deltagarna.
Jag visste ingenting om dem, men jag var tvungen att samla dem.
Det fanns ett enda sätt att göra det.
Det var dags att använda mitt överflöd av pengar.
PLAN 1:S BEGRAVNING
På något sätt måste vi hålla en begravning för Plan 1.
Vi måste minnas honom.
PLAN 1:S BEGRAVNING 21 SEPTEMBER 2024
PLAN 2
Är det bara jag här?
Nej.
Ät lite till.
Jag har hittat Plan 1:s familj.
Jösses.
Hur då?
Jag gjorde efterforskningar inför begravningen.
Det finns bara ett fåtal cirkusar i landet.
Därför…
…gick det snabbt.
Jaha.
Men de trodde att Plan 1 var utomlands och jobbade.
Vad menar du?
Jag träffade Plan 1:s fru.
Hon sa att hennes mans kollega hade besökt henne.
Han sa att Plan 1 hade bett honom besöka henne när han återvände till Korea.
Och han gav henne en bankbok med pengar som skulle räcka hela livet.
Vem var det?
Hon sa att det var en man i 30-årsåldern.
Tydligen var han väldigt formell,
bar glasögon och hade bakåtstruket hår.
Det var nog Plan 7.
Jag hade ju lovat Plan 1 pengar.
-Men jag hittade honom inte. -Jag sa ju att du inte var särskilt smart.
Hallå, visst är det Plan 1:s begravning?
Och arrangören är Plan 3?
Ja.
Det här är ett blomsterarrangemang. Vem var det från nu igen?
VILA I FRID - PLAN 6
Plan 6?
Ja.
Av blommorna att döma går det bra för honom.
Jag trodde det var från Plan 7.
Det är bara vi på de nedre planen som kom.
Han kanske inte visste om det. Det är säkert inte med flit.
Han gick ju hem till familjen.
Just det, har ni sett det här?
Titta.
Plan 8.
"Det här är inte konst."
PERFORMANCEKONSTNÄREN SONG SERA FÖRSTÖR GALLERI MED GRÄVMASKIN
Så Plan 8 var målare.
Nej, performancekonstnär.
Plan 8 hyrde en grävmaskin och jämnade ett konstgalleri med marken.
Hon lämnade en skylt med verkstiteln.
DET HÄR ÄR INTE KONST
Galleriet fick hela hennes förmögenhet som ersättning, och själv blev hon gripen.
Jag visste att det skulle sluta så.
Men att bli fängslad…
Sen gick vi skilda vägar.
Vi frågade inget om varandra.
Varken var och hur vi levde.
Vi gav bara varandra uppmuntran.
Plan 1.
Hjälper det att anstränga sig i den här förbannade världen?
UPP MED HAKAN. GE INTE UPP. VI KÄMPAR VIDARE!
Så berättelsen slutar med begravningen.
Du har äntligen tagit ditt förnuft till fånga.
Jag visste att du skulle komma på nåt bra.
Vad underhållande!
Men i slutet får man inte se människorna på de övre planen.
Jag är mer nyfiken på dem.
Jag funderar fortfarande på det.
Tittarna hoppas säkert att det går dåligt för dem.
-Då blir de bättre till mods. -Ja, det stämmer nog.
Men det går ju bra för oss.
Ursäkta?
För att vara ärlig har jag också varit med i showen.
Jag fick en chock under läsningen.
Varför tror du att jag har så mycket pengar?
Jag skojar bara!
Säg inte att det här var på riktigt?
Var du en deltagare?
Självklart inte.
Det är påhittat.
-En påhittad historia. -Okej.
Du har mitt fulla stöd, så låt oss göra nåt bra, okej?
Ja, så klart.
Då blir en säsong två också.
Ja.
Undertexter: Dann Ling