‏- שנה טובה, 1980 -
‏חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת!
‏תודה לאל!
‏המשבר, הסכנה, עברו…
‏והמחלה הממושכת סוף סוף נגמרה.
‏וסוף סוף התגברנו על הקדחת שנקראת "חיים".
‏היו שקטים בהתבודדות הזאת, שהיא לא בדידות.
‏שכן רוחות המתים
‏שעמדו בחייהן לפניך,
‏שוב סובבות אותך במותך.
‏הרוח, נשימתו של אלוהים, עומדת במקומה,
‏והערפל על הגבעה אפל מאוד,
‏אך שלם, והוא סמל ואות.
‏איך הוא נתלה על העצים, תעלומת התעלומות.
‏הגבולות שמפרידים בין החיים למוות
‏הם אפלים ומעורפלים, במקרה הטוב.
‏מי יכול לומר איפה נגמר האחד ומתחיל האחר?
‏אנחנו עומדים על פי תהום.
‏גרמפוס. ‏-אנחנו בוהים פנימה.
‏מה יש? ‏-בחילה וסחרחורת תוקפות אותנו.
‏היא פה.
‏הדחף הראשון שלנו הוא להתכווץ בפני הסכנה.
‏בצורה שלא ניתן להסבירה, אנחנו נותרים.
‏רודריק!
‏אדוני, יש לך תגובה?
‏- לוח ראיות משפחת אשר -
‏- רודריק אשר, מנכ "ל -
‏- מדלין אשר -
‏- ארתור פים -
‏- פרדריק אשר ‏מותו של פרדריק אשר -
‏- תמרליין אשר ‏מתה בטרגדיה ביזרית -
‏- ויקטורין לאפורקד ‏מתה ב-15.11 -
‏- רצח והתאבדות מערערים את משפחת אשר -
‏- נפוליאון אשר, מת ב-13.11 ‏נפוליאון אשר מת -
‏- קמיל ל'אספנאייה ‏מתה ב-11.11 -
‏- יורשת מתה בתקרית מחרידה -
‏- פרוספרו אשר ‏פרוספרו מת בתאונת פתע -
‏- עוזר התובע הכללי ‏צ' אוגוסט דופאן -
‏אתה לא תאמין. הוא על הקו.
‏הוא רוצה להיפגש איתך הערב.
‏מי? ‏-הוא.
‏הוא שלח כתובת.
‏כתובת מוזרה, אבל זה באמת היה הוא.
‏לא מזכירה, לא עוזרת. אפילו לא פים הקודר.
‏זה היה הוא.
‏תודה.
‏טוב, אם כבר באת, תיכנס.
‏קוניאק?
‏לא, תודה.
‏תקשיב, אני מצטער…
‏על אובדנך, ה…
‏האבדות שלך, אם לדייק.
‏"הנרי הרביעי דודוניו הריטג' ‏קוניאק גרנד שמפניה."
‏הכי יקר בעולם.
‏הבקבוק עלה ‏ארבעה מיליון אירו במכירה פומבית.
‏מיוצר מאז 1776.
‏מיושן בחביות יותר מ-100 שנים.
‏והבקבוק עצמו טבול בזהב צהוב 18 קראט,
‏משובץ ב-4,100 יהלומים מאיכות גבוהה.
‏אתה יודע, מזיגה אחת…
‏עולה פי שניים מהמשכורת השנתית שלך.
‏תשתה כוסית.
‏תראה מה הטעם של כמה שנות עבודה שלך.
‏אני מתכוון לזה, רודריק.
‏אי אפשר לתאר את זה ואני באמת מצטער…
‏לא, אני מבין, אוגי. ‏אתה מצטער שכל ילדיי מתו.
‏איפה מר פים? ‏עדיף שנדבר בנוכחות עורך הדין שלך.
‏כמה צווי זימון שלחת לי לאורך השנים?
‏סוף סוף תפסת אותי.
‏אתה נצמד מדי לפרוטוקול.
‏אז תוותר עליה. ‏-בסדר. אני מוותר על זכותי לעורך דין.
‏לחיי פרק 18, סעיף 371.
‏בטח.
‏למה לא לחגוג? התחמקת מעונש.
‏שוב. ‏-אף אחד לא מתחמק מכלום.
‏לא באמת.
‏מדלין תחלוק עליך.
‏תוכל לשאול אותה בעצמך. היא למטה, במרתף.
‏זה נכון, היא פחות דברנית ממני.
‏דיברת איתה פעם לפרוטוקול? נראה לי שלא.
‏מעולם לא דיברת ‏עם אף אחד מאיתנו לפרוטוקול. נכון?
‏אני מצטער.
‏זו נכדתי, לנור. ‏-תענה אם אתה צריך.
‏הנכדים בעדיפות עליונה.
‏אל תרצה לי על ערכים משפחתיים.
‏אתה גרוע בתחום הזה בדיוק כמוני.
‏קראתי לך הערב כדי לתת לך ‏את הדבר היחיד שרצית בחייך.
‏הווידוי שלי.
‏כאן סגן התובע הכללי, צ' א' דופאן, ‏יושב עם רודריק אשר,
‏ב-20 בנובמבר 2023.
‏מר אשר ויתר על זכותו לנוכחות עורך דין.
‏ומר דופאן ויתר על כוס של "הנרי הרביעי", ‏אז מי מאיתנו משוגע יותר?
‏אני פשוט מחמם אותו.
‏זה אכן רודריק אשר.
‏אנחנו בבית ילדותי.
‏כן, כאן גדלתי. שמרתי עליו כל השנים האלה.
‏על כל השכונה…
‏למען האמת.
‏כדי שאוכל לצפות בצבע מתקלף,
‏בעשבים השוטים צומחים,
‏ולהריח את הריקבון אם אני צריך עידוד.
‏ועל מה בדיוק אתה מתוודה?
‏הזכרת את פרק 18, סעיף 371.
‏זו הונאה של ממשלת ארה "ב… ‏-על הכול.
‏על הכול? ‏-בדבר כולו.
‏הבאת כמה, 73 אישומים?
‏כולם, הכול, כולי שלך. עכשיו.
‏ואני אוסיף…
‏בונוס.
‏אספר לך איך הילדים שלי מתו.
‏אני יודע איך הם מתו, רודריק. כולם יודעים.
‏תאמין לי כשאני אומר לך, מר דופאן, ‏אין לך מושג.
‏אבל איפה להתחיל?
‏בהתחלה, אני מניח.
‏היא פה…
‏בחדר הזה ממש.
‏לא תוכל להבין את הדברים שעשיתי,
‏אם לא תבין את החיים ‏שאני ומדלין נולדנו אליהם.
‏והאישה שעיצבה כל החלטה שקיבלנו אי פעם.
‏אימא שלנו.
‏אלייזה.
‏היא הייתה המזכירה האישית ‏של מנכ "ל "פורצ'נטו תרופות".
‏ויליאם לונגפלו, בזמנו.
‏אדם בעל תיאבון.
‏איש עסקים, שלפי דיווחים פעם אמר לאשתו…
‏ילדים אף פעם לא רכים מדי להצלפות.
‏כמו סטייקים קשים, ככל שמכים אותם יותר,
‏כך הם נהיים רכים יותר.
‏בשל סיבות שלא הבנו מפאת גילנו הצעיר,
‏נאסר עלינו להתקרב לבית של לונגפלו.
‏זה היה אחד החוקים העיקשים ביותר ‏של אימא שלנו.
‏אז מדלין, כמו מדלין, התעקשה שנפר אותו.
‏מרגל! מטפס על הגדר שלי.
‏לא פה. אף פעם. הסכמנו על כך.
‏אני מצטערת. ‏-תעזוב אותה.
‏מותק? ‏-אין לך מה לדאוג.
‏היו לנו שני מציצנים, זה הכול.
‏סליחה, גברתי, זה לא יקרה שוב.
‏אלייזה? הוא בסדר?
‏הוא בסדר. ‏-לא קרה כלום. נדבר על זה ביום שני.
‏תוודאי שהמסמכים של אמורי ‏יהיו על שולחני כשאגיע.
‏כן, מר לונגפלו.
‏כבר אז מדלין שנאה את לונגפלו.
‏היא ידעה, איכשהו.
‏מדלין. ‏-היא תמיד ידעה.
‏אנחנו מתרחקים מביתו של מר לונגפלו.
‏רצינו לראות… ‏-את מכירה את החוקים, מדלין.
‏בדיוק כמו שאבינו נמצא גבוה בשמיים
‏ואוהב אותנו מרחוק, כך גם מר לונגפלו.
‏הוא רשע.
‏הוא מסובך.
‏כמו אלוהים.
‏איך כף הרגל שלך? ‏-כואבת.
‏תזכור מה אימא תרזה אמרה,
‏"כאב וסבל הם כמו נשיקתו של ישו."
‏המשמעות שלהם היא שהתקרבת אליו כל כך ‏שהוא יכול לנשק אותך.
‏אם כאב וסבל היו הנשיקות של ישו,
‏אז הוא נישק לאימא שלי את הצורה
‏בשנים שלאחר מכן.
‏טוב, אימא, בסדר.
‏הנה. ‏-לא!
‏אימא, את חייבת לשתות, וחשבנו שאולי…
‏אולי צריך לקרוא לרופא, כמו בטלוויזיה.
‏לא! ‏-אימא, בבקשה.
‏ישו הראה לנו
‏איך לרפא את החולים, ‏וזה לא היה בעזרת תרופות.
‏איפה האמונה שלכם?
‏גופכם הוא מקדש האל.
‏ואתם תזהמו אותו?
‏אל תגיד מה אתה רוצה, ‏תגרום לו לומר את מה שאתה רוצה.
‏ככה זה יהיה הרעיון שלו.
‏אימא אמרה לא להטריד אותו לעולם. ‏אותו במיוחד.
‏תסמוך עליי, זה המעט שהוא יכול לעשות. ‏בסדר, בוא נעבור על זה שוב.
‏מצטערים להפריע, מר לונגפלו, ‏אבל מכיוון שהיא עבדה איתך
‏כל כך הרבה זמן, כמעט 20 שנה, ‏חשבנו שתרצה לדעת…
‏מצבה מחמיר.
‏ואנחנו יודעים כמה אתה עוזר לאנשים.
‏היא תמיד אמרה שאתה אדם שיכול להזיז הרים,
‏לשכנע כל אחד בכול.
‏היית האדם הכי חכם שהיא פגשה.
‏באנו כדי לשאול אותך אם אולי יש לך רעיון.
‏אולי תוכל לשכנע אותה.
‏אני מצטער, הגעתם לביתי
‏כדי שאשכנע את אימכם שתראה רופא?
‏היא לא מוכנה לקחת תרופות. כלום.
‏לא מוכנה להיפגש עם רופאים, ‏והיא סובלת מכאב אדיר.
‏חשבנו שאם תוכל לעזור לה,
‏אם תגיד לה מה לעשות, אולי היא תקשיב.
‏היא לא מקשיבה לנו. אבל לך, היא…
‏כלומר…
‏היא אוהבת אותך.
‏מה אמרת? ‏-זה המעט שתוכל לעשות. בשבילה.
‏בשבילנו.
‏אני לא יודע על מה אתם מדברים. ‏אין לי מושג, בסדר?
‏אלייזה הייתה עובדת סבירה במשך הרבה זמן, ‏אבל היא השתגעה. לא כך?
‏עכשיו קחו את הרמיזות שלכם, ‏הרמיזות השקריות המזדיינות שלכם,
‏קחו את ההונאה שלכם ועופו מהשטח שלי.
‏אלה…
‏אלה הילדים של אלייזה?
‏מה נעשה?
‏אנחנו יודעים מה היא לא תרצה שנעשה.
‏אם נתקשר למישהו, המשטרה תבוא.
‏הרופאים יחנטו אותה. ‏-אסור שזה יקרה.
‏אני יודעת.
‏אז מה נעשה?
‏תודה לאל! המשבר, הסכנה, עברו,
‏והמחלה הממושכת סוף סוף נגמרה.
‏וסוף סוף התגברנו על הקדחת שנקראת "חיים".
‏את תפילת הקבורה נתפלל בקול,
‏את שיר הלוויה נשיר כעת,
‏המנון למתה המלכותית מכול
‏שמתה כה צעירה, בטרם עת.
‏מאדי!
‏מה יש?
‏אימא? ‏-אימא?
‏אימא!
‏היא בטח מעולפת איפשהו, נכון?
‏היה עליה לזחול, לפרוץ מהארון, ‏היא בטח מעולפת.
‏אלוהים.
‏מה נעשה? ‏-נתקשר לרופא.
‏אנחנו חייבים להתקשר! ‏לא אכפת לי מה היא אומרת.
‏זו הייתה תאונה. לא התכוונו…
‏אני מצטער.
‏לא ידענו. ‏-אנחנו מצטערים. בבקשה, אימא.
‏לא, נפל החשמל בכל הרחוב, לא רק אצלנו.
‏מי זה?
‏מה את עושה פה?
‏אלוהים.
‏אימא!
‏ויליאם!
‏הסיפור הרשמי היה ‏שלונגפלו חטף התקף לב בשנתו.
‏זה היה לפני האינטרנט. זמנים פרהיסטוריים.
‏את החלקים הכי איומים העלמנו ‏אחרי שהשתלטתי על החברה
‏כדי לחסוך מבוכה למשפחה.
‏כלומר, למשפחה שלי, למשפחת אשר.
‏הדבר האחרון שאימי עשתה בחיים האלה…
‏היה להרוג איש חזק,
‏וסחבנו איתנו את הסוד הזה, ‏ואהבנו אותה עוד יותר.
‏היא הייתה…
‏יוצאת דופן.
‏למה אתה מספר לי את זה? ‏למה אנחנו מדברים על אימא שלך?
‏אני מניח שאני אמור, כי היא פה.
‏מה זאת אומרת?
‏היא מאחוריך.
‏אתה יודע, קראתי איפשהו ‏על שיטות משא ומתן כוחניות.
‏איך אנשי עסקים מבריקים
‏שותלים רגעים כאלה בשיחות בעלות חשיבות רבה.
‏סוחטים תגובה, לא משנה כמה טריוויאלית.
‏לדבר ברכות כדי לגרום לאויב לרכון קדימה.
‏לגרום לו לחזור על עצמו. להביט מעבר לו.
‏לגרום לו…
‏להסתובב.
‏רק משהו כדי לבסס קצת שליטה.
‏אני לא אסתובב, רודריק.
‏זה בסדר מבחינתי.
‏אז למה אתה מספר לי את זה?
‏כי… טוב, דיברנו על הילדים שלי, נכון?
‏וחשוב לדעת את זה
‏כשנדבר על אופן המוות שלהם.
‏למה נהגתי בהם כמו שנהגתי,
‏והסיבה שהם היו כפי שהיו, היא בגלל אבי.
‏הבטחתי שלעולם לא אעשה את מה שהוא עשה.
‏לא אסגור את השערים. ‏אם אתה דם מדמי, אתה דם מדמי.
‏לא משנה איך הגעת לכאן, מי הייתה אימך. ‏יש לי שישה ילדים.
‏שישה ילדים מחמש אימהות,
‏אבל כולם שלי.
‏וכך התייחסתי אליהם.
‏אם אתה בן משפחה,
‏השערים פתוחים. נקודה.
‏עניין עקרוני.
‏שוב הנכדה שלך?
‏כן.
‏השערים תמיד פתוחים,
‏אבל זה לא אומר שתענה לטלפון.
‏לא, זה לא.
‏יבוא יום והיא תפסיק לשלוח הודעות.
‏במוקדם או במאוחר, כולם מפסיקים.
‏הנכדים שלך נמצאים עכשיו בבית שלך, ‏עם הילדים שלך,
‏ואתה פה איתי.
‏אז בוא נדלג על ההרצאות.
‏אתה צופה בבית שלי?
‏אם אני לא טועה, ‏מעולם לא ראיתי את בעלך בבית המשפט.
‏אף לא פעם אחת.
‏רגע השיא של עבודת חייך, ‏והוא לא היה שם לעודד אותך.
‏למה, אם אתה כזה מומחה גדול בערכי משפחה?
‏כשאני חושב על זה, כל המשפחה שלי הייתה שם. ‏מהיום הראשון.
‏למען ההגינות, חלקם הואשמו בקשירת קשר.
‏תיזהר. ‏-המשפחה שלי לא הייתה צריכה להיות שם.
‏לא רציתי שהם יתקרבו אליכם.
‏תמיד היית נואם יעיל, אוגי.
‏התרשמתי אפילו מטיעוני הפתיחה שלך.
‏צפיתי בהקלטה הזו כמה פעמים.
‏אולי זו הייתה הפעם האחרונה…
‏אתה יודע…
‏הפעם האחרונה שהתרשמת? ‏-הפעם האחרונה שהיינו כולנו ביחד.
‏היום ההוא היה הפעם האחרונה ‏שכולנו היינו באותו מקום.
‏בחיים.
‏תודה, כבודו.
‏גבירותיי ורבותיי,
‏שמי צ'ארלס אוגוסט דופאן.
‏ונפל בחלקי הכבוד…
‏- שבועיים קודם לכן -
‏לייצג את ארה "ב נגד "פורצ'נטו תרופות"
‏ומשפחת הפשע אשר.
‏היום אני רוצה לספר לכם למה ממשלת ארה "ב
‏סוף סוף הגישה כתב אישום
‏במה שתהיה תביעת חברת התרופות ‏המשמעותית ביותר
‏בתולדות ארצנו.
‏אני יודע שכבר היו הרבה כותרות ‏בנוגע ל "פורצ'נטו תרופות".
‏בנוגע לליגודון.
‏בנוגע למגפת האופיואידים ‏בבתים וברחובות שלנו.
‏הר הגופות שנערמו מאז שרודריק אשר,
‏הוא יושב ממש שם, החל לשווק ‏את משככי הכאבים שלו לפני עשורים.
‏משפחת אשר, תחת המנכ "ל רודריק אשר ‏ומנהלת התפעול הראשי מדלין אשר,
‏השקיעה ארבעה עשורים ‏בהפיכת פורצ'נטו לאחת החברות
‏הכי רווחיות וחזקות על פני כדור הארץ.
‏הם השיגו זאת בכך שביצעו מעשים נוראיים.
‏הם הפרו באופן בוטה תקנות, חוקים ‏ואת מידות המוסר הבסיסיות ביותר.
‏במחיר של חיי אדם.
‏אנחנו נוכיח שפורצ'נטו, כמדיניות,
‏עוסקת בשיטות שיווק מטעות.
‏היא טוענת שמוצריה בטוחים ויעילים,
‏ומשמידה כל ראיה שמנוגדת לכך.
‏היא שורפת ראיות, מזייפת ראיות,
‏הורסת, מחללת, משפילה ומרמה.
‏והסיבה שהם לא מזיעים,
‏הסיבה שעוה "ד המוביל שלהם והמוציא לפועל, ‏מר ארתור פים…
‏התנגדות. ‏-התקבלה.
‏עורך הדין הראשי שלהם, מר ארתור פים,
‏הוא זה שפותר תשבץ בזמן שאני מדבר.
‏הם מאמינים שאנשים כמוהם לא נכנסים לכלא.
‏גבירותיי ורבותיי, הם צודקים.
‏ב-40 שנים, אף לא דבר אחד, ‏אף לא כתב אישום, אף לא העמדה לדין.
‏אפילו לא דו "ח על מהירות.
‏רודריק ומדלין אשר, או אף בן משפחה אחר,
‏לא סבלו מאף השלכה.
‏התנגדות. ‏-התקבלה.
‏משפחת אשר עמדה איתן בפני כל סערה
‏או מכה בכנף, ועומדת זקופה,
‏חזקה ואפלה יותר היום מאי פעם.
‏אבל אתם תשמעו דבר נוסף,
‏משהו שהם לא מצפים לו,
‏והסיבה שבגללה למשפט הזה תהיה תוצאה שונה.
‏אתם תשמעו מאחד מהם.
‏מודיע מהמעגל הפנימי.
‏מישהו שקרוב כל כך לפשעי המשפחה,
‏שלא יהיה ניתן להטיל דופי ‏בעדות ובראיות שלו.
‏התנגדות! ‏-גשו.
‏אם עד כזה קיים,
‏הם לא סיפרו זאת להגנה.
‏זה מפר את כלל הגילוי המוקדם,
‏והממשלה יודעת שזה אסור, כבודו.
‏העד התוודה תוך סיכון עצמי גדול,
‏ויהיה בסכנה גדולה אם ייחשף.
‏הוא אף חושש לחייו.
‏כבודו, יש לנו סיבה להאמין ‏שאולם בית המשפט מצוי בסכנה.
‏זה מגוחך!
‏עד שלא נהיה בטוחים, ‏נשמור את זהות המודיע הזה בסוד.
‏עמדת הממשלה היא שהסכנה אמיתית ומיידית.
‏עוד סיבה למה לא לציין אותו ‏בנאום הפתיחה שלך, מר דופאן.
‏אתה צודק. כבודו, אני…
‏טוב, הקדמתי את המאוחר.
‏אני לא עוה "ד הצעיר שהייתי. ‏אפשר למחוק את ההערה.
‏אנחנו נתעלם מהאזכור של המודיע לעת עתה.
‏למחוק מהפרוטוקול, בבקשה.
‏טוב, אני חושב שכולנו מתוסכלים.
‏בשנה האחרונה, כמה?
‏חמישים וארבעה, ‏חמישים וחמישה אלף איש מתו בגלל…
‏תאוות בצע.
‏ארוחה משפחתית. ‏-כולם?
‏גם בני זוג.
‏לא, היום הזה הוא לא יום משמח עבורי.
‏אני מייחל שאנשים כמו בני משפחת אשר
‏ייקחו אחריות על דברים שהם גרמו לאחרים.
‏- דיני תרופות -
‏לעזאזל, זה רע.
‏- ניו יורק -
‏אבא לא מכנס ארוחות משפחתיות. ‏זה קשור לדבר אחד.
‏החפרפרת. ‏-מודיע.
‏חפרפרת היא אחד מהם שמסתנן אלינו,
‏מודיע הוא אחד מאיתנו שנותן להם משהו.
‏בסדר, אז חפרפרת ‏היא כמו לאונרדו דיקפריו ב "השתולים",
‏מודיע הוא כמו ג'ק ניקולסון ב "השתולים".
‏הוא היה! ניקולסון דיבר עם הבולשת כל הזמן.
‏אני מבינה. פשוט יש עוד סרטים, אבא.
‏לא טובים כמו "השתולים". ‏-תראו את זה.
‏את נהיית טובה מאוד בזה, מותק.
‏טוב, אני רוצה שאביך יאהב את זה.
‏זה משמח אותו, והוא במצב רוח רע מאוד.
‏טוב, כן, יש…
‏מודיע במשפחה.
‏זה לא יכול להיות, נכון?
‏אני חושב שזה לא יכול להיות נכון. ‏אם כן, זה פרי.
‏הוא רק ילד, פרדי.
‏מי יודע מה המשוגע המחורב… סליחה, מותק.
‏מי יודע מה המשוגע הזה יעשה או לא יעשה.
‏ולמה לעזאז… סליחה, מותק.
‏למה לעזאזל שמישהו יחשוב שזה לטובתו
‏להפוך למודיע של הממשלה?
‏כלומר, הוא יצטרך להיות די אמיץ, אני מניחה.
‏האישומים נכונים?
‏כי אם לא, אין לנו ממה לחשוש,
‏אבל אם מישהו באמת הפר את החוק, ‏הוא לא אמור להיענש?
‏לנור, זה דבר אמיץ ומתחשב לומר.
‏במיוחד אם את רוצה שינשלו אותך מהצוואה.
‏את לא חושבת שהוא יעשה את זה, נכון?
‏העניין עם פרדי הוא
‏שאין דבר שהוא רוצה יותר מאהבתו של אבא.
‏הוא גרוע בעסקים, ‏אבל הוא לא יעז לעצבן אותו.
‏אני מהמרת על אחד מהממזרים.
‏אולי כולנו המעטנו בערכו של פרדי.
‏פרדי יורש העצר, אולי הוא דוחף את אבא.
‏למה לטרוח?
‏הוא בכל מקרה יקבל הכול, ‏ללא קשר לחוסר היכולת שלו.
‏שים לב לשם שלו.
‏פרדריק הוא השם הכי קרוב לרודריק ‏מבלי להוסיף "ג'וניור".
‏אני לא יודעת למה הוא לא קרא לו פרודריק.
‏זה בטח פרי. ‏-מה לגבי האימא החורגת החדשה שלך?
‏אולי זאת ג'ונו. ‏-שתוק!
‏לעולם אל תזכיר אותה. היא לא קיימת. הבנת?
‏היא לא בצוואה, נכון? הוא חכם יותר מזה.
‏היא לא קיימת.
‏והיא גם לא יודעת כלום.
‏אלוהים, התזמון. ביל… ‏-את יכולה לדחות את ההשקה.
‏לא. אין סיכוי.
‏"חיפושית הזהב" חייבת לצאת בזמן.
‏כתבתי את תאריך ההשקה במצגת.
‏אבא כבר אישר. ‏-כלומר, המשפט.
‏העולם יבין את כל השאר, תמי.
‏העולם לא מזיז לי.
‏אכפת לי מה אבא חושב, ‏והוא ישרוד, אז אנחנו נשרוד.
‏"חיפושית הזהב" תוכיח לו ‏שמשפחת אשר צריכה להיות מטריארכיה.
‏ושתמרליין אשר צריכה להיות המלכה. ‏פשוט תגידי לי מה את צריכה.
‏אני צריכה את ביל ט' וילסון.
‏רק תמשיך להיות הוא, בסדר?
‏תחמם את "בילט ניישן",
‏תשמור על עשרת מיליון המנויים משולהבים.
‏ידעת של "בליפי" יש 12 מיליון?
‏זין על "בליפי". וזין על המשפט הזה. ‏וזין על המודיע הזה.
‏אם כבר מדברים על זין…
‏מי יודע עד מתי הערב יתארך. ‏ביטלתי את הבחורה.
‏לא ידעתי שיש בחורה הערב.
‏הייתה, והיא בוטלה. טוב, נדחתה, היום.
‏אבא צריך לראות ‏שילדיו לא צריכים חצי מיליארד דולר
‏ואספקה אין-סופית של קופי מעבדה כדי להצליח.
‏כמעט סיימתי.
‏מוכנה?
‏בסדר. בואו נסגור אותה.
‏ונחזיק אצבעות.
‏זה עבד. זה באמת עבד.
‏אני חייבת לומר,
‏יהיה לנו קשה להשיג ביקורת עמיתים.
‏אל תגידי שזה בגלל הסולניים.
‏זה בגלל הסולניים. כן אגיד את זה שוב.
‏האבקה החדשה שאביך שלח,
‏היא תרעיל את המחקר.
‏היי. שמעת את הסיפורים?
‏על תיירים בדרום אמריקה ‏שאבקה פוזרה על פניהם
‏ושיתקה אותם?
‏זה אותו החומר.
‏המחקר שלנו לעולם לא ייראה לגיטימי
‏אם נשתמש בתרופה משתקת וניסיונית ‏של פורצ'נטו.
‏בסך הכול נצטרך להסתיר אותה מפרי,
‏או שהיא תסיים במשקה של סטודנטית.
‏את בטוחה שאת רוצה שאבוא הערב? ‏-מה?
‏נראה שכולם יבואו משולהבים אחרי המשפט היום.
‏המודיע? ‏-לא, את חייבת לבוא.
‏זו קמיל, כולנו יודעים שזו קמיל.
‏זה יהיה מרחץ דמים. ‏-אמרו לי להביא את אל.
‏אני מצטערת, ד "ר רואיז, אבל את חייבת לבוא.
‏אתה לא יכול לבוא.
‏ארצה לפגוש את משפחתך.
‏יש תהליך שלם בשביל זה. בני זוג הם עניין.
‏אתה עדיין לא רוצה את זה.
‏הסכם הממון באורך ספר טלפונים.
‏ליאו, הסכמת שנגור ביחד, ‏אבל לא שאכיר את משפחתך?
‏בדיוק. אני לא יודע מתי אחזור,
‏אבל נדבר על זה אז.
‏מייד אגיע. אני במעלית. ‏נוכל לדבר על זה בעוד רגע.
‏אתה במעלית.
‏טוב, נתראה בקרוב.
‏את חייבת ללכת. ‏-הבטחת לי סלפי.
‏מייד. לעזאזל.
‏בסדר, תצטרכי לחכות פה, בסדר?
‏אתה רציני?
‏כן.
‏יש שמיכה על הספה, תתחבאי מתחתיה או משהו.
‏אני לא יודע. קדימה.
‏אוציא אותך כשהוא ייכנס לשירותים.
‏בסדר. חבריי לא יאמינו ‏שפגשתי את נפוליאון אשר.
‏בסדר.
‏היי. למה הגעת הביתה מוקדם?
‏לא שאני מתלונן. ‏-הנחתי שהמצב עלול להחמיר.
‏ראיתי את הסרטונים בחדשות.
‏היי.
‏בסדר.
‏בטוח שלא אוכל לבוא איתך?
‏לא, אני חושב שזה לא רעיון טוב.
‏זה הופיע בחדשות? ‏-אתה צוחק? דיברו רק על זה.
‏היי, פלוטו.
‏היי, מותק. את מתנהגת יפה לאבא השני? כן?
‏היי!
‏למה שלא נפתח את החדשות בחדר השינה?
‏בסדר, נצא עם אקדחים שלופים. ‏נתייחס ישירות לדברים.
‏שאלות קלות כמו "פוקס",
‏האניטי יודע מי מממן אותו. הוא יהיה חביב.
‏טאקר?
‏סליחה, קצת הקאתי בפה שלי.
‏כן, תתקשרו לברסניק ב "וניטי פייר", ‏אולי הוא רוצה כתבת פרופיל על ליאו.
‏שליאו יעזור לשם שינוי.
‏שידבר על הנעליים ועל עבודת הצדקה שלו.
‏קימל, קולבר, גם עם ליאו.
‏ולעזאזל עם זה, בסדר, גם ויקטורין. ‏ויקטורין תתאים ל"וניטי" ול "קוסמו".
‏אנשים אוהבים אותה. ‏-האימא החור…
‏ג'ונו תהיה ב "מט" בסוף השבוע, ‏המשרד של אביך ביקש את "פייג' סיקס".
‏גירדו אותה מרצפת המיון, ‏נראה להם שאוכל להפוך אותה לנסיכה גרייס?
‏הוא יכול להיות סבא שלה. זה תמיד יהיה דוחה.
‏זה בסדר, שיהיה. בסדר. ‏ניתן להם מה שהם רוצים.
‏העדיפות העליונה היא המודיע.
‏- נאום הפתיחה חושף מודיע ממש' אשר -
‏תתחילו עם פרי, אבל אני חושבת
‏שהוא היה מפרסם בטיקטוק אילו עבד עם הבולשת.
‏את צריכה אותנו אחרי ארוחת הערב?
‏לא, לא הערב.
‏אני צריכה שתדאגו לסיפור עם ויקטורין ‏ולכל השאר.
‏אם המודיע אמיתי, ‏עליי להיות זו שמוצאת אותו.
‏קשה להתקרב לוויקטורין. היא יודעת שאת צופה.
‏אני יודעת, אתם תמצאו דרך. ‏אנחנו נגלה מי מדבר עם הבולשת,
‏ואז אקפיא את הראש שלו ‏ואגיש אותו לאבא שלי על מגש פלטינה.
‏תבדקו אם קרטייה מייצרים מגשי פלטינה.
‏אני עדיין לחוצה מאוד.
‏לא אירחתי מעולם.
‏ניהלתי פעם פגישה של מכורים אנונימיים.
‏רק פעם אחת. זה היה אסון.
‏את תהיי נהדרת. את לא צריכה לעשות כלום.
‏אבל כולם? ביחד?
‏תודה לאל שלא התחתנו. ‏לא הייתי צריכה להביט לכולם בעיניים.
‏הם שונאים אותי. ‏-הם לא.
‏טוב, חוץ מפרדי.
‏אני די בטוחה שהוא מתחנף אליך.
‏הם יאהבו אותך כי אני אוהב אותך, ‏והדבר היחיד שחזק יותר מאהבה
‏הוא הפחד שלהם להיות מנושלים מהצוואה.
‏תסלחו לי.
‏אני מצטער.
‏דון, מה אתה עושה פה? פגשת את אשתי?
‏ג'ונו, זה ד "ר דונלדסון. ‏הוא לצידי כבר הרבה זמן.
‏והוא יטפל בך, ברגע שתסיימי עם לואיס.
‏התכוונתי להתקשר, ‏אבל הנחתי שזה מספיק חשוב כדי…
‏אני צריך לדבר איתך.
‏דבר. ‏-אני חושב שעדיף שנדבר בפרטיות.
‏היי. פרוספרו כאן.
‏אתה מוכן לקראתו?
‏מה?
‏זה גלנפידיך שנת 1996.
‏שנת 1996, השנה… ‏-השנה שבה נולדתי. כן. בדיוק.
‏גלנפידיך אהבו את הרעיון הזה, דרך אגב.
‏נהפוך אותו לוויסקי הרשמי של המועדון
‏והם יפתחו בפנינו את כל ספריית הבקבוקים.
‏הייתה לך שנה, שנה קלנדרית,
‏להציע לנו רעיון ליוזמה העסקית הראשונה שלך,
‏יוזמה שנרצה לתמוך בה, ‏ואתה חשבת על מועדון לילה.
‏כן. ברור שאתם לא חושבים מספיק בגדול.
‏האם מועדון האם יהיה מדהים?
‏כמובן, אבל אלה האפשרויות לזיכיון,
‏פרוספרו רומא, ‏פרוספרו ניו יורק, פרוספרו דובאי…
‏טוב, חוץ מלקרוא לעסק על שמך,
‏מה הופך אותו לשווה?
‏זה לא "דייב אנד בסטר'ס", דודה מדלין,
‏אני מדבר על "ברגהיין". "ליים-לייט".
‏"פרוספרו" יהיה אחד ממועדוני הלילה ‏האקסקלוסיביים ביותר בעולם.
‏אנחנו נסרב בחוצפה ‏לכוכבי קולנוע ולבני מלוכה,
‏נגרום ל "סטודיו 54" להיראות כמו גן ילדים.
‏ואתה תעשה את זה ‏על ידי מכירת גלנפידיך במחיר גבוה.
‏אני לא מוכר גלנפידיך. אני מוכר…
‏הדוניזם, פריווילגיה.
‏זה חדר חשוך עם מוזיקה קטלנית, ‏מעט חוקים, פחות השלכות.
‏זה המקום שבו כוכבת הקולנוע שכולם מעריצים
‏מוצצת לאח "מים האמיתיים, בפינה.
‏תנו לי לבוא למשרד, להראות לכם את המספרים,
‏התחזיות טובות.
‏אני חושב על מסלולי חברות שונים… ‏-רודריק, בבקשה, בזמנך.
‏אה, מסלולי חברות שונים, למה לא אמרת? לא.
‏לא נארגן פגישה במשרד.
‏בתור בן למשפחת אשר עליך לשנות את העולם.
‏לא להקים בר ויסקי למציצות.
‏רק תביטו במספרים. אבוא ביום שני ותוכלו…
‏בשם אלוהים. זה הכול.
‏לא נראה לי שהוא המודיע, ‏אבל אין לו מושג בעסקים.
‏אני יודעת שחשוב לך ‏שכולם יקבלו את ההלוואה הראשונה, אבל…
‏הוא לא מקל עלינו.
‏בוא ניכנס ונביט להם בעיניים.
‏אחרי שנחלק את הניירת, אוכל לדעת.
‏מה קורה איתך?
‏משהו קורה איתך. ‏-הכול בסדר.
‏אני מאחורייך.
‏לדרך.
‏חשבתי שכולנו נוכל להרוויח מזה. ‏דיני תרופות.
‏אולי יש פה משהו שיוכל לעזור לנו. ‏-לא, ברצינות?
‏ארתור, תחפור בספר הזה. תמצא משהו להגנתנו.
‏לא.
‏חכו, זו… עוגה.
‏אם הסדרה שלך הייתה עוסקת בעוגות שלך, ‏היא הייתה רצה במשך 20 עונות.
‏תרצה לשטוף אותה?
‏קפה?
‏אין מצב.
‏אני מהמר שזו עוגה.
‏פרדי, החתונה עם האישה הזו ‏היא הדבר היחיד שלא דפקת.
‏היא גאונה.
‏טוב…
‏אנחנו חולקים את זה במשותף, אבא. ‏שנינו גברים בני מזל.
‏בשם אלוהים, פרדי.
‏בסדר, בזמן שכולכם אוכלים את החוק,
‏למר פים יש ניירת חשובה לכל אחד מכם.
‏ניירת מ "פים הקודר", תמיד תענוג.
‏רגע. זאת גם עוגה?
‏זה הסכם סודיות
‏חדש ומקיף, ויש לו השלכות.
‏ויתור על ירושה? ויתור על תביעות אזרחיות…
‏אנחנו צריכים להיפגש לעיתים תכופות יותר, ‏זו תרופה לנשמה.
‏ההשלכות חלות רק אם הוכח שהפרתם את ההסכם.
‏אז נראה לי שלאף אחד אין ממה לחשוש.
‏אלא אם כן יש לו ממה לחשוש.
‏בדיוק. אני ואביכם מעריכים
‏את הצגת האמון, הנאמנות והמשפחתיות. ‏עכשיו תחתמו עליו.
‏תמיד נחמד להרגיש חלק מהמשפחה.
‏אל, כבר יצא לך לחתום על פים מקורי?
‏זה טקס מעבר. חכי שתראי את הסכם הממון.
‏אם כבר מדברים על הסכמי ממון, ‏איך אתם, ג'ונו?
‏הכול נהדר.
‏כן, אני מעדיפה לא לחתום על דבר ‏בלי שעורך הדין שלי יעבור עליו.
‏או שלא.
‏אם כבר מדברים, ‏ואני שונאת להיות זו שמציינת את זה,
‏אם מישהו מאיתנו היה אוסף,
‏או אפילו סוחר בסוד משפחתי, ‏כולנו יודעים מי זה היה.
‏לכי להזדיין, ויקטורין. ‏-בלי ריבים משפחתיים. באמת, תראו קצת כבוד.
‏רוצים לראות אותי חותם?
‏אני אחתום. ‏-איך באמת מאייתים "פרודריק"?
‏בסדר, תוציאו את כל הבדיחות מהמערכת, ‏כי זה לא מצחיק.
‏פורצ'נטו היא הסיבה שאתם קיימים.
‏היא הסיבה שיש לכם הזיופים שלכם,
‏שתלי הלב או נשפי הכניסה לחברה.
‏נראה לך שאני עורך נשפי כניסה לחברה?
‏החברה היא המשפחה,
‏ואנחנו מצפים מכם להגן עליה בחייכם.
‏ואם מישהו יתקוף אותנו,
‏אנחנו נמצה את כל הארסנל שלנו ‏עד שהאיום ינוטרל.
‏כשאת אומרת ינוטרל, ‏את מתכוונת שהוא יטבע בתביעות,
‏יסולק ממועצת המנהלים, ‏ינושל מהצוואה, יחיה ברחוב…
‏ינוטרל. ימות.
‏פים וידא שהמסמך יהיה זדוני במיוחד, ‏אני ביקשתי ממנו, אבל זה לא העיקר.
‏כשאגלה מי מדבר עם הממשלה,
‏עם הממשלה המחורבנת, נגד דם מדמו,
‏לא יישאר ממנו מספיק בשביל לתבוע.
‏אצטרך לתבוע את שלולית הדם בנעלי המעצבים.
‏אל תטעו, אנחנו נגלה. ‏-חמישים מיליון דולר.
‏למי שיגלה אותו.
‏לבן משפחת אשר בר המזל ‏שיגלה מי מדבר עם הבולשת.
‏חמישים מיליון במזומן, ‏בלי מחויבויות, בלי מיסים.
‏הרגע שמת…
‏כן, אני שם פרס על ראשך.
‏אתה, חתיכת החרא, ‏אתה, המודיע, אתה יודע מי אתה.
‏אלה 50 מיליון. תישן טוב.
‏ולשאר…
‏ציד שמח.
‏זו הייתה הפעם האחרונה שראיתי אותם ביחד.
‏הפעם האחרונה שראיתי את חלקם בחיים.
‏אם אתה אומר שזה היה מכיוון…
‏טוב…
‏שכל זה קרה בגלל המודיע,
‏אם אתה איכשהו רומז שאני אחראי, ‏אפילו באופן עקיף…
‏אני לא. אני יודע מי האחראי.
‏אתה יודע מי האחראי למוות של מי?
‏של כולם.
‏סלח לי, רודריק, אבל המיתות
‏של ילדיך נבדקו,
‏נחקרו באופן מקיף,
‏ועל אף שזה יישמע מוזר, אין קשר בין המקרים.
‏אני אחראי.
‏וחשוב מכך,
‏אולי…
‏יש אישה.
‏אני מכירה את הפנים האלה.
‏גם אתה מכיר אותה.
‏אישה שאני צריך לספר לך עליה.
‏מה היא עשתה לי?
‏אתה יודע מה החג האהוב עליי?
‏ערב הסילבסטר. אתה יודע למה? החלטות.
‏אנשים מתייחסים למילה כפשוטה,
‏הם לא מבינים כמה היא כבדה.
‏החלטה.
‏החלטיות.
‏זה אומר להיות החלטי, נחוש, ‏התחייבות איתנה לעשות משהו, או…
‏לא לעשות משהו.
‏ורוב האנשים חיים ‏את כל חייהם המבוזבזים והמטופשים
‏בלי דקה אחת של החלטה אמיתית.
‏אבל לא אני.
‏לא אני.
‏ולא מדלין.
‏- שנה טובה 1980 -
‏- שלושים ואחד בדצמבר 1979 -
‏מסיבת תחפושות?
‏אני מנחשת שאתה ג'יי גטסבי ‏ואת דייזי ביוקנן.
‏תרצו ג'ין ריקי? ‏-גטסבי לא שתה.
‏הוא נשאר חד ופיכח. צפה בכל השאר שותים.
‏אז כלום? ‏-לא, הערב אנחנו שותים.
‏שנינו. ויסקי. נקי.
‏למה הברזתם מהמסיבה השנייה?
‏אתם מחופשים. לא חיכיתם לחצות?
‏שינוי תפאורה.
‏אנחנו עובדים במעלה הרחוב.
‏לא ראינו את המקום הזה. רק פתחתם?
‏סוג של. ‏-חשבתי שיהיה הומה יותר.
‏ערב הסילבסטר וכו'.
‏הוא יתמלא מאוחר יותר. אנחנו עסק של חצות.
‏לפחות הערב.
‏נראה שכבר היה לכם ערב פרוע.
‏נפרדים משנת 1979 בגדול, כן?
‏טוב, אני אשתה איתכם משקה.
‏אני לא נוטה לעשות את זה עם לקוחות, ‏אבל הנה אנחנו.
‏לחיי 1979. שתנוח על משכבה בשלום.
‏אלוהים, אני לא מאמין שבאמת עשינו את זה. ‏-תדבר בשקט, רודריק.
‏אני לא. מה נעשה עכשיו?
‏נחכה פה.
‏נשתה, אבל לא נשתכר. נדבר, אבל לא נדבר.
‏זה סימן טוב אם השוטרים לא יגיעו עד חצות.
‏לא נדע במשך כמה ימים.
‏מה שחשוב הוא שאנשים יראו אותנו הלילה.
‏המקום הזה טוב.
‏מספיק הומה בשביל כמה עדים, ‏לא הומה מדי כדי שאף אחד לא יבחין.
‏אני מתרגשת מכך שנוכל להעיף את קרטר
‏מהבית הלבן השנה.
‏את חושבת שרייגן ירוץ?
‏אני חושבת שאם כן, זה יהיה ניצחון מוחץ ‏וזה יהיה נהדר לעסקים.
‏סליחה, שכחתי לומר, אין פוליטיקה בבר. ‏אנחנו מקום ברמה.
‏עוד אחד?
‏אולי רק אחד
‏ואז נחליף לבירה, נאט.
‏הלילה צעיר. הוויסקי יקר.
‏השניים הראשונים על חשבון הבית. ‏רוצים לפתוח חשבון?
‏תקנו עכשיו, שלמו מאוחר יותר. ‏זה מה שאני אומרת.
‏אני ורנה. ‏-רודריק.
‏זו מדלין.
‏תישארו עד חצות?
‏נראה לי שכן. ‏-זה טוב.
‏יש לכם עוד שעה לחשוב על ההחלטות שלכם.
‏אתם יודעים מה זאת החלטה? ‏זו עסקה שאתם עושים עם העתיד.
‏העתיד מגיע מהר. הוא כמעט פה.
‏כבר החלטתם, נכון?
‏כן. יש לנו אותה החלטה.
‏אנחנו נשנה את העולם.
‏ערב הסילבסטר 1980. ‏אני זוכר מה עוד קרה בלילה הזה.
‏זה היה הלילה…
‏טוב, אתה יודע לאן אני חותר. ‏-כן, אני יודע לאן אתה חותר.
‏כלומר, חוץ מהשמועות, מהמסתורין.
‏אז הכול השתנה עבור פורצ'נטו.
‏אנשים עדיין מתלחששים ‏על מה שאולי קרה באותו לילה.
‏לשם אתה לוקח אותי, נכון?
‏חייכם ישנו את מסלולם לחלוטין.
‏הלילה.
‏אתם מרגישים את זה. שניכם.
‏באוויר.
‏אנחנו יושבים מחוץ לזמן ולמקום.
‏קברנו שלושה מילדיי היום.
‏את שלושת האחרים בשבוע שעבר.
‏אני יודע, וכמו שאמרתי, אני מצטער.
‏יש סיבה שאני מספר לך את זה.
‏אימא שלי, ילדיי, ערב הסילבסטר,
‏אתה לא תרצה לקבל את זה או להאמין לזה,
‏אבל אני מבטיח לך, כל חתיכה חשובה.
‏קברנו היום את בני.
‏וכמעט אף אחד לא הגיע הפעם.
‏הארון השישי שאני קובר בעפר.
‏תוך פחות משבועיים.
‏"הגבולות שמפרידים
‏"בין החיים למוות ‏הם אפלים ומעורפלים, במקרה הטוב.
‏"מי יכול לומר איפה נגמר האחד ומתחיל האחר?
‏"אנחנו עומדים על פי תהום."
‏גרמפוס. ‏- "אנחנו בוהים פנימה."
‏מה יש? ‏- "בחילה וסחרחורת תוקפות אותנו."
‏היא פה.
‏"הדחף הראשון שלנו הוא להתכווץ בפני הסכנה.
‏"בצורה שלא ניתן להסבירה, אנחנו נותרים.
‏"לאט לאט, הבחילה, הסחרחורת
‏"והבעתה שלנו מתמזגות ‏בענן של תחושה חסרת שם.
‏"זה בסך הכול הרעיון ‏של מה יהיו התחושות שלנו
‏"במהלך נפילה פתאומית וחדה מגובה כזה.
‏"והנפילה הזו, ההשמדה הנחפזת הזו,
‏"מתרחשת כי היא מערבת ‏את התמונה הנוראית והמתועבת ביותר
‏"מכל התמונות הנוראיות והמתועבות ‏של מוות וסבל
‏"שאי פעם ראינו בדמיוננו,
‏"בגלל הסיבה הזאת, ‏אנחנו רוצים זאת כעת באופן ברור מאוד."
‏מר אשר!
‏רודריק, תסתכל עליי.
‏ארתור, תשלח אמבולנס, ‏אבל שלא ישמעו בקשר, בלי שמות.
‏למעשה, תקצה אותו מחוץ לשעות הפעילות.
‏קח אותו לווסטמינסטר תחת שם בדוי. ‏תנעל את האגף, אולי את כל הקומה.
‏אבטחה צמודה, ותשיג את דונלדסון. ‏בלי רופאים אחרים. רק דונלדסון.
‏אין בעיה.
‏הגיע הזמן.
‏- נפילת בית אשר -
‏- מבוסס על יצירותיו של אדגר אלן פו -
‏תרגום כתוביות: טל מלכה