No hauries de mirar allà, Gatsby.
La Daisy ha anat amb el baix poble.
Bé que fa.
La meva mare ens deia que els corbs eren els lacais de Satanàs
perquè Noè els va…
Llançar per la borda i van sobreviure a la inundació.
Ja l'havia sentit.
No són mals auguris a totes les cultures.
Molta gent creu que porten bona sort.
No sé si vull conèixer la meva sort.
Per què?
Aquesta línia es divideix.
La teva vida farà un canvi de rumb total.
Aquesta nit.
Et toca.
No em ve de gust ballar.
Tant se val que ballis, t'han de veure.
Coneix una noia.
Fes-li un petó inoblidable quan comenci l'any.
Dirigida pel senyor Parker, el propietari d'aquest edifici,
l'antiga Times Tower,
aquesta tradició d'any nou es va establir fa 75 anys…
Té sort que tu prenguis les decisions.
Què vols dir?
És un compliment.
Si fos el nostre aniversari, oblidaria el pastís si no l'hi digués.
Les dones són les líders de l'espècie. Els antics egipcis ho sabien.
Aviat serà mitjanit. Has pensat en el teu propòsit?
Ja ens ho has preguntat.
Canviar el món.
Recordes?
El teu germà ha contestat per tu.
- Què vols tu? - El mateix.
- Creus que no puc parlar per mi mateixa? - Crec que ets una reina sense corona.
Què escolliries?
Si poguessis ser rica o cèlebre…?
Rica.
D'acord. Ets rica.
Mai més has de treballar.
I ara què?
Què fas amb la teva vida?
Ja falta poc.
Menys de vint segons…
Mai em deixaria dominar per un home,
- i descobriria com viure per sempre. - Deu, nou, vuit, set,
sis, cinc, quatre, tres, dos, u!
Bon any nou!
¿S'haurien d'oblidar les velles amistats
i descuidar-les per sempre?
¿S'haurien d'oblidar les velles amistats
i els vells temps?
Salut, Cleòpatra.
Pels vells temps, amic meu.
Pels vells temps…
Sempre has tingut un do amb les dones.
Des de sempre.
Però semblaves feliçment casat.
Ho estava.
Què va passar?
Ara ja no importa.
Va començar llavors?
Al Cap d'Any del 1980 no eres amb l'Annabel,
et feies un petó amb una altra dona en un bar.
- No tenia opció. - Per què?
Ja hi arribaré.
Què vau fer, Roderick?
Tu i la Madeline.
Has dit que et confessaries.
Confessa.
En mort al teu voltant.
I la seva talla acabarà eclipsant-te tot. Tu calla.
Es tancarà la nit, i serà clara,
i cap estel abaixarà la cara, des de l'alçada del seu tron al cel,
perquè el mortal encengui el seu anhel.
Però el roig de la seva òrbita opaca
- semblarà a la fatiga… - Qui són?
- … una cremor, una febre… - Les mares.
Del Perry, el Leo i la Camille.
…que sempre hauràs de rebre.
Ara hi ha pensaments que no desterres,
ara hi ha visions que mai enterres.
No marxaran de l'esperit mai més
com marxa el gebre en gotes dels rosers.
Digues: "És un moment molt difícil,
si us plau, respecteu la meva intimitat."
És un moment molt difícil, si us plau, respecteu la meva intimitat.
Perfecte.
Juno.
- Estàs bé? - Sí.
Agafa'm el braç.
- Juno, agafa'l tu també. - Estic bé.
Acoteu el cap, assentiu, somriures tristos, no parlarem amb ningú.
Ho has fet.
Has comprat tot el local.
Vols una copa?
No hi ha bàrman?
Esclar que no, tindrem una conversa privada.
La teva parella seurà amb les nostres. No beuran, estan de servei.
Us presento el Tony.
Tony, ells són els supervivents.
He preguntat al Tony si ens havien de seguir fins al bany.
No és gaire comunicatiu.
El meu ho ha fet.
Fins a la porta.
No sé si ho havia de fer, però ho ha fet, marranot!
Quina bogeria.
De què ens protegeixen exactament?
El Leo va saltar. El Julius ho va veure.
Estava col·locadíssim, no el va pelar un assassí.
Creus que el pare exagera?
No és cosa del pare.
És la tia Mad.
De debò?
I tant.
Els acords ja poden ser més segurs que Alcatraz
si aquest paio pensa quedar-se a casa.
Esclar.
Per les putes.
Els únics que volen matar els Usher són els Usher.
Per això us he convocat aquí. Només en quedem tres.
La meitat.
Sé que no sempre hem estat d'acord,
però ara és hora d'unir-nos, no?
Potser té raó.
Recordeu quan van aparèixer?
Els petits.
Et recordo a tu.
Mare meva, estàvem molt empipats.
Vam veure com intentaven omplir el forat.
Les drogues, la fama, els dispendis.
Collons, tot plegat era tan trist.
Tu tens el mateix forat, Vic.
No sé si el veus, però també el tens.
La Camille el va omplir amb informació, el Perry amb… qualsevol cosa.
I el Leo va omplir el forat de papa amb els seus fans.
Forat de papa.
Anava a correus i acabava amb la fava dins d'un seguidor.
Forat de papa.
Mai heu tingut aquest problema.
Els fills originals vau créixer a la mateixa casa que el papa.
- No és cert. - No.
- No és cert. - Oh, pobrets.
La meva mare era infermera.
I era soltera.
No vull sentir com de dur va ser estar a la mateixa casa
que la llegendària Annabel Lee.
L'única amb qui es va voler casar.
Bé, és cert fins a la Juno.
No. No vull sentir parlar de la ionqui.
Ho sentim, el papa és com és.
Va saltar de la nostra mare a un mar de conys desconeguts
i des de llavors n'hem conegut els fruits.
És una tragèdia, però, qui sap,
potser apareixeran tres reemplaçants.
Apa, ja ho he dit.
El papa es dedica a mantenir la porta oberta
per als bastards que té escampats pel món.
D'acord, però una porta oberta
no té per què assegurar-te un lloc a taula.
Au va, ens llança menjar i observa com ens barallem.
Ho sabeu. Sobretot nosaltres.
A tu et va tot prou bé.
Al papa li encanta l'espremedor de cors.
Per alguna raó…
De debò, Tamerlane?
Com et va amb les teves capsetes hípster homeopàtiques?
Avisa'm quan l'equip d'advocats de la Paltrow et destrossi.
Perquè m'encantarà saber
què pensa del seu doble de pacotilla.
Un dels teus micos voladors no ha desfigurat la Camille?
Són ximpanzés. Que no vau aprovar Ciències a primària?
Era tan difícil?
Ha estat molt divertit.
M'encantaria saber quin esquelet mig podrit
ha trobat la Camille al teu armari abans de morir.
Sí, m'has descobert.
Mato els Usher un rere l'altre.
- Saps qui és el següent? - Fantàstic.
Em pensava que brindaríem pels nostres germans morts.
Ves a la merda, Froderick.
Froderick i Maderlane.
Sou com el papa i la Mads.
Agafats de la maneta amb els vostres jocs.
Em voleu tirar a terra, per a què?
Per enfonsar-me?
Doncs sabeu què?
No penso enfonsar-me.
Perquè arribaré al cim.
Deixa'm en pau, Ray-Bans!
Se me'n fot el que digui Pym, ella és la confident.
Els 50 milions encara són sobre la taula?
Amb aquest fotimer de morts, ho dubto.
Soc la teva filla?
Dos parpelleigs. És que sí.
Que bé, reina.
Perdona, m'ho pots repetir?
L'oxigen en sang ha millorat…
Em dic Lenore?
…malgrat el dany als pulmons, però necessita oxigen.
M'has enyorat?
Són bones notícies.
Tenint en compte les cremades de tercer grau…
Jugo millor a bitlles?
…els seus òrgans funcionen millor del previst.
Seré una gran jutgessa?
No és una bola de cristall, tresor. La portaré a casa.
No la molesta. Diria que a la Morrie li agrada parlar-hi.
No, em refereixo a la Morrie.
És hora de portar-la a casa.
Encara ens queda molt camí per recórrer.
Falten setmanes per plantejar-nos la possibilitat d'empelts.
A casa tenim tot el que necessitem.
Fa temps que ho preparo,
i estic llest per emportar-me-la.
La majoria de pacients en la seva situació es queden a l'UCI entre 40 i 80 dies.
La majoria de pacients no són reines de la indústria.
Podria fer una sala en un dia que et ridiculitzaria.
- Papa. - És veritat.
Està en un estat molt delicat.
No té defensa física, cap protecció de…
Té tot l'arsenal de la família Usher.
Mai has tingut un pacient tan protegit.
Et penses que soc un home corrent? No ho soc.
Creus que no sé de què parlo?
No, esclar que no.
Si fas les coses bé i no m'empipes, potser et contractaré.
Morrie, amor.
Amor, ho superarem, ja ho veuràs.
No vols tornar a casa?
Estàs de puta conya?
Te'n vas ara? El dia que han enterrat tres dels…
Ho sento, no he sabut res de l'operació fins aquesta nit!
Els de l'oficina m'han dit que m'has programat una operació
- per a la setmana vinent. - Collons, em pensava que t'alegraria.
Qui és la candidata?
Som sòcies, i ni tan sols he aprovat la candidata.
És una de les teves. T'ensenyaré el dossier.
Tant se val, no estem preparades, Victorine!
Recordes això?
Sí.
Què és?
Digue-ho.
És el nostre prototip.
No, amor, és el nostre principi.
El primer intent funciona, Al.
Ja sé que funciona. No és això.
Saps què més és?
Dos-cents milions del Roderick Usher
i, per alguna raó, per la que sigui…
ho vol ara mateix.
Si vol assaigs amb humans, creu-me, farem assaigs amb humans.
És impossible que t'hagin donat permís per fer-ho.
Oh, no.
- No. - Escolta, Al.
No, Vic. No m'ho crec. Què has fet?
- Amor, no és això. - No em fotis.
Digue'm que la meva firma no és en dades falses.
Els informes estan bé.
¡Digue'm ara mateix
que la meva firma no apareix en informes falsificats!
No siguis un coi de criatura!
Com creus que funciona aquesta indústria?
Està… Està plena…
Ja és prou difícil així, i com a dona…
Com a dona hauries de saber que és molt més difícil.
Oh, com goses.
No deies el mateix quan aquells diners,
els meus diners…
diners dels Usher, de Fortunato, inundaven la teva clínica.
I el teu compte bancari.
Sí, crec que ho deixo.
Com que ho deixes?
Tens raó. Hem anat massa lluny.
Espera, ¿deixes…
la relació?
No diràs res, oi? No oblidis l'acord.
Bé, no cobreix les activitats il·legals, així que…
Collons, i tant que les cobreix.
Sí, és… l'especial de Pym.
I l'has firmat. I t'asseguro…
Et demano…
D'acord, amor, et suplico, si us plau.
No facis això.
Perquè ells…
t'espedaçaran, et faran miques
i fins i tot després de guanyar, i ho faran…
Al, guanyaran. Entesos? Si us plau.
Amor, si us plau, no ho facis.
No ets qui pensava que eres.
Què faràs, Al?
Adeu, Vic.
Espera.
No ho diràs a ningú!
I tant que ho diré.
I se me'n fot que em denuncieu o que m'espedaceu!
Els Usher…
No ho volia pensar, però…
sou tots uns putos monstres.
Hola, torno a ser jo.
Mira, només…
Escolta, ho sento.
D'acord? Si us plau, truca'm.
Podem solucionar-ho.
És el tercer missatge que et deixo.
No em facis això, si us plau.
Ai mare. Que has començat a fumar?
No.
Fa sorolls. És estrany. Ho sento.
Kevin Costner t'ha deixat passar?
És per a la vostra protecció, perquè estigueu segurs.
I bon dia, com vas?
Què vols?
Faig la ronda per veure com van els meus aneguets.
Vull saber si passa res d'estrany.
Perdona, sents això?
Escolta.
Sento un rumor diví
que tirareu endavant els assaigs amb humans.
- Hi estem treballant. - Quan?
Per què t'interessa de sobte HeroVesta?
M'ha picat la curiositat.
A tu i al pare.
Quina sort.
És important.
Potser el més important ara mateix.
Hem d'accelerar el procés
per fer un estudi amb humans molt especial
amb un candidat que et sorprendrà.
Un candidat que no podem perdre. Ho entens?
Que t'avorreixo?
No. No, d'acord.
Escolta, t'agraeixo l'interès sobtat i gens alarmant
per HeroVesta, però no tens coses més importants?
Com quina?
T'ho diré sense embuts, no teniu un judici?
No per gaire temps,
m'imagino.
Crec que sé per què ho diuen.
Això de l' "Exterpymador".
Tant de bo juguéssim a escacs a la platja.
M'encanta Bergman.
Et puc fer una pregunta d'home a home, Arthur?
Sí, Auguste.
Ets un home llest.
Podries ser a qualsevol lloc fent el que volguessis.
Saps com són, per què ho fas?
Avui no seria on soc sense el Roderick Usher.
Tu tampoc, per cert.
Lamento el retard, senyors.
Som aquí durant la meva pausa per dinar per discutir les tragèdies
que ha patit la defensa recentment,
i la moció d'ajornament del senyor Pym.
Per què?
Cap dels difunts estava acusat.
El senyor Dupin al principi va insinuar
que hi havia un confident pròxim a la família,
i des de llavors creiem que estan atacant la família.
M'han dit que les morts són accidentals.
Ho estem investigant, Senyoria,
però un ajornament està justificat i és necessari.
No m'esperava l'oportunisme de la defensa,
però tampoc em sorprèn.
- Què insinua? - Tres cadàvers en una setmana, fiscal.
Fins que sapiguem què ha passat
i quina relació té amb el confident…
- Qui ha dit que en té? - Com ho podem saber si no ho reveles?
Per la seva seguretat.
Un ajornament no és la fi del món, senyor Dupin.
Senyoria, això són collonades!
Aquesta família sempre ha aconseguit eludir la justícia.
Malgrat les proves acumulades, tots els testimonis
i la pila de cadàvers que han deixat, sempre se surten amb la seva.
És quasi sobrenatural, Senyoria.
I permetrà que ho tornin a fer.
Vull pensar que no està insinuant el que està insinuant.
- No insinuo res, Senyoria. - Senyoria, em permet?
Malgrat tot, potser podem evitar l'ajornament.
El senyor Dupin ens ajudaria a resoldre aquest embolic
si revelés el seu confident
i permetés que es dugués a terme una investigació.
Qui era, per cert?
Tot va acabar… Bé…
Ja saps com va acabar.
Es va perdre en la confusió,
però això ja no importa ara, Auggie.
Digues… per curiositat.
Qui era?
Qui era el teu confident?
Au va, entenc per què no ho vas dir aquell dia,
però ara, Auggie, ja està, tot s'ha acabat.
No hi havia confident.
Estic impressionat, Auggie.
- No te'n creia capaç. - Au va.
La teva defensa era immoral, però jo havia de ser irreprotxable?
A mi em miren amb lupa
per la teva falta d'escrúpols,
així que sí, vaig jugar com tu una vegada.
Tranquil, Auggie, de debò.
Va estar bé. Hauria estat divertit.
Jo també lamento no haver-ho acabat.
M'hauria encantat veure com et cagaves en els teus principis.
- Ves a la merda. - Ves-hi tu.
Hem fet que t'arrosseguis pel fang.
No hauria d'haver assenyalat els teus fills.
Però, Roderick, si hagués sabut que moririen…
Tranquil.
No. Tens raó, baixem al fang.
Ho vaig fer perquè pensava que us agitaria,
que us ficaria pressió, potser fins i tot que us desavindríeu.
Us menjaríeu vius, però potser clivellaria la vostra fortalesa.
I l'enderrocaríeu des de dins.
Però, Roderick, mai vaig imaginar que els teus fills moririen.
Pensava que els torturaries una mica.
Però en cap moment em vaig imaginar que acabarien morint.
Vas crear un bon merder.
Si no fos per tu, avui tots ells serien vius.
Auggie, et trauré aquesta càrrega.
Ningú ha mort per la teva mentida.
Treu-te aquest pes.
Són coses que no tenen res a veure.
Així que…
Oblida-te'n.
La ment culpable…
està plena d'escorpins.
I no desitjo la seva fiblada a ningú.
No perdis el temps amb culpabilitat o vergonya.
No és la seva alquímia una creu salvatge que carregar?
I ell ho canviarà tot.
Podries seguir les prescripcions dels teus medicaments.
Saber quins no són rendibles i on.
Adaptar l'equip de vendes, anihilar la competència.
Ja, però no m'entusiasmen els ordinadors.
- Ocuparan massa espai. - Els faran més petits.
Molt més petits i ràpids.
I ampliareu el negoci, oi?
- El Roddie m'ha parlat del nou edifici. - És cert. Sí.
Bé, saps…
M'interessa.
Bé, ets d'idees progressistes.
Pocs homes m'escoltarien parlar de tecnologia durant mitja hora.
Això ho dubto.
Tret que sigui per telèfon.
Contestaré qualsevol pregunta que em vulguis fer.
Com prens el cafè?
Com prens el cafè del matí?
És el que més m'interessa.
Sola.
I aquesta empresa…
- d'ordinadors de què parles, és teva? - Sí.
Per què una dona voldria ser empresària?
- Per la mateixa raó que un home. - Ho entenc, però per què fer-ho sola?
Guanyaries molt més seguda a l'escriptori fora del meu despatx en un sol dia.
Una secretària no crearà un algoritme que tripliqui…
Creus que mai m'havien proposat un sistema informàtic?
Tens raó, ampliem el centre, i tot això ja ho estem comprant.
No entenc per què em parles així.
Endevina-ho, guapa, ets una noia llesta.
Som atractives fins que no volem follar amb tu,
llavors som competència, i què fas? Ens abaixes els fums.
Déu-n'hi-do amb la germana del Roderick Usher.
Que curiós, vaig tenir una conversa
amb el Roderick fa uns dies, i de sobte la seva germana apareix
per vendre'm un programa informàtic que m'obligaria a, què?
Informatitzar-ho tot, oi?
"Trauré del soterrani tots els documents importants
dels quals justament parlava el meu germà
i te'ls informatitzaré."
I encara que això sigui innocent,
bé… no sé què fer.
Així que has decidit humiliar-me?
No. No et vull humiliar.
No em cal.
T'adones que tota l'empresa us coneix, oi?
I tant, aquí fa dècades que sou la gran xafarderia.
Sou un conte de fades d'oficina.
Longfellow prenya la seva secretària. Quin escàndol.
Jo era aquí, saps?
Treballava per al teu pare.
Coneixia la teva mare.
Era una gran secretària, prestava un servei complet…
Fins que se li va podrir el cervell.
Fins que va matar un gegant.
Fins que va matar un gran home.
Quina infància deveu haver tingut.
No sé per què no us va fer hereus.
Tot hauria estat diferent.
En fi, tothom us coneixia,
però ara sou aquí, treballant a la sala de correus.
Proposant idees des dels marges.
Ni necessito ni vull humiliar-te, ja ho fas tu soleta.
I sé que no és culpa teva.
Però des que el vell no hi és, a mi m'ha anat prou bé.
Així funciona aquest negoci.
Si una cadira es desocupa, no queda buida gaire temps.
Així que estic agraït per això.
No em malinterpretis, Madeline, jo estic al vostre bàndol.
Amb tu i el Roderick.
Us ajudo. Pregunta-l'hi.
Li estic donant un cop de mà.
I també te'l puc donar a tu.
Però ha de tenir sentit.
Així que no… Escolta'm bé, és important…
No em fotis, Madeline.
Cap dels dos. No em foteu.
Te la puc fotre, això sí. Creu-me, ascendiràs més ràpidament.
Els homes ho fan arrossegant-se per terra,
però les dones ho poden fer jagudes
o de genollons.
El món és injust, però funciona, així que te la puc fotre quan vulguis.
Però mai de la vida em fotis, Madeline Usher. Et queda clar?
Em queda clar.
Això és fastigós.
Els homes són això.
Per començar, no entenc per què hi has anat.
Per mirar-lo als ulls.
Ara sé que el nostre rival no és gran cosa.
Testosterona, arrogància, aftershave.
Em quedo tranquil·la.
Imagina't, i si fos llest?
No cal ser llest per ser perillós.
No temo les serps per la seva intel·ligència.
És intel·ligent.
Ell també us ha jutjat malament.
No cometeu el mateix error. La gent sempre ho ha fet amb mi.
Allà on vaig.
Abans m'irritava.
Però ara ho entenc.
És una oportunitat.
Us ha infravalorat. És un regal.
Un fracàs de la imaginació.
Si pensés que sou temibles, es retrauria,
tancaria files, embarrotaria portes, es fortificaria.
Però… no us considera gran cosa.
Això ens va molt bé.
Hi estic d'acord.
Ell ho entén, Roddie.
Hem après dues coses.
La primera, no el preocupeu. Fantàstic.
I la segona…
aquells documents encara existeixen.
En paper.
Al soterrani.
L'ocasió per destruir-los serà durant l'obra.
Es poden perdre durant el trasllat
i desaparèixer d'amagat abans de la informatització.
Així que això també ens marca els temps.
Tot això no m'agrada.
Ho sento, però no.
I tens raó.
És perillós.
I quan fem el següent pas,
no hi haurà marxa enrere.
Doncs el farem.
Què tenim?
I aquesta.
És del mòbil del Leo.
Dobla la seguretat.
És absurd. El Julius va veure com el Leo saltava del balcó.
La Cami estava sola, i ningú pot haver fet tot això.
Conec aquesta cara.
He furgat en el passat i he pensat que perdia el cap,
però hi he donat moltes voltes i no ho puc negar.
Conec aquesta cara. I tu també.
La nit de Cap d'Any del 1980.
Aquell Cap d'Any.
No em diguis que no ho recordes.
- Arthur, si us plau, marxa. - No, es queda.
Acabes d'esmentar Cap d'Any davant d'una altra persona.
Aquesta regla és teva.
Així que ho recordes?
- Esclar que sí. - I aquell bar?
Recordo un bar.
Ets tan tossut.
Recordo que estàvem borratxos i potser una mica col·locats,
i sens dubte molt preocupats aquella nit.
I com que vam jurar mai parlar d'aquella nit,
no sé de què coi estàs parlant.
Però et seguiré la veta, Mads.
Dius que la cambrera imaginària
que et vas inventar fa 40 anys ha tornat,
no s'ha envellit gens i…
Potser el que dic és: "Escolta, Roderick, ¿tu no vas,
no ho sé, cardar amb aquella preciosa cambrera fa tants anys
i ara tens una altra hereva
que potser és una psicòpata?"
Explica-m'ho tot.
Aquesta dona s'assembla molt a una cambrera que vam conèixer el 1980
molt prop d'aquí, de fet.
El bar fa temps que va tancar. Ja ho he mirat, però sé que tinc raó.
I com que el meu germà fica la fava en qualsevol cosa que es mogui,
van apareixent bastards com mòbils nous,
i potser aquesta és boja i vol ser l'hereva principal.
Reforça la seguretat i deixa treballar Pym.
Me n'ocupo.
Assumeixo que tinc permís per negociar amb aquesta persona en nom teu?
Tret que em diguis el contrari, assumeixo que tinc permís
per abordar aquesta negociació amb una conducta… hostil.
Envia'm la ubicació del bar, bé, allà on era.
Començaré per aquí.
Quan acabi la transacció, tornaré amb el rebut.
Els seus ulls, Arthur.
El rebut.
Vull que siguin els seus ulls.
Tots dos.
Extrets.
Amb paciència.
Sé que tens dubtes, i és totalment normal.
Però això pot ser el més important de la teva vida.
Pot ser el més important
i jo, bé, saps què, n'estic gelosa, sincerament.
Esclar que vull ser algú important.
Qui no ho voldria?
Però…
És el fet de ser la primera.
Això em fa por.
Perquè tot va tan ràpidament.
Suposo que em sentiria millor si pogués parlar amb la doctora Ruiz.
Com dius?
¿Què és més important per a tu,
ser famosa o salvar vides?
Sempre has somiat amb una d'aquestes coses.
Amb l'altra no tant.
Mai has pensat en aquest desequilibri?
Com a científica.
Perdona?
Se suposa que la doctora Ruiz m'operarà
i mai he parlat amb ella.
M'agradaria saber què pensa de tot això.
Ho sento. Un moment…
Tu…?
Tu sents això?
El què?
Sí, la doctora Ruiz… s'ocuparà de l'operació.
De debò?
Sí.
Coneixes el terme "condicionament operant"?
És el que fa que un cavall sàpiga
que el genet està nerviós o vacil·lant.
Perceben la conducta erràtica.
No es tracta de por.
Però els animals aprenen de seguida a evitar aquella persona.
Això ets tu, en poques paraules.
Estàs tan desconnectada del teu costat humà…
que no sents res del que hi ha fora del teu cap.
De debò no ho sents?
Vull que la doctora Ruiz em truqui.
I si diu que ho he de fer, ho faré.
Amb els ulls tancats.
Merda.
És el contestador de l'Alessandra Ruiz. Deixa un missatge.
Torno a ser jo.
Escolta, m'has de tornar la trucada,
estic perdent el cap.
Quan sona el mòbil penso que ets tu, i no…
Si us plau, Ali.
Si us plau.
Escolta, farà l'assaig si tu vols.
Tot depèn de tu.
T'esti…
Et donaré el que em demanis.
Posa tu el preu.
Podries haver portat un altre ram de flors.
Ja ho sé.
És millor per al medi ambient.
Veure créixer una planta és més terapèutic que veure-la en un ram.
Qui vol veure morir lentament una flor en un gerro?
Està molt bé, i l'has fet en un tres i no res.
Val més que estigui bé, ha estat car.
Hi haurà periodistes?
Quan ella torni a casa?
- Probablement. - No m'agrada gens.
Parla amb Pym.
Et dirà què dir i què no dir.
Em sembla repugnant.
Vine aquí.
Saps qui som en el món, oi?
Formem part d'un regne. Som com reialesa.
La gent ho tem i ho enveja.
Ho volen enderrocar. Ens volen enderrocar.
Escolta, ¿saps que he rebut…
onze amenaces de mort des que vaig complir els trenta?
Fortunato no, jo.
Un dia algú em va enviar una bala amb el meu nom gravat en ella.
No cal que et preocupis per això. De moment.
Però algun dia sí.
I serà aviat.
A més, si poguessis veure tota la paperassa
amb què Pym ha protegit la família durant tants anys,
veuries que és com una guia telefònica.
Això fa per nosaltres.
Així que si et demana que diguis una cosa, la dius.
Si et demana que callis alguna cosa, la calles.
Perquè ell també et protegeix.
D'acord.
Ho sento.
Bona noia.
Has de ser llesta.
T'has d'adonar que no pots confiar en la gent.
Ni tu ni ningú.
Collons… mira la teva mare.
La teva mare ens va mirar als ulls…
i ens va dir que aquella nit sortiria amb amigues. Ens va mentir.
La teva mare va mentir.
M'alegra tant que torni a casa.
Així sanarà.
Així tots podrem sanar.
Sí.
Ja gairebé és aquí.
Déu meu.
No m'ho puc creure, collons.
Senyora?
Amb qui parles?
Com diu?
Estàs amb una noia? Abaixeu la veu, intento treballar.
Senyora, no parlo amb ningú.
Hòstia, Tam, t'has adormit a mitja frase?
No!
Però… torna-m'ho a dir.
Et deia que només unes setmanes.
Ajornem-lo.
No t'ho repetiré, no ajornarem el llançament.
Has de descansar de tot aquest merder.
Escolta'm bé, Bill, perquè no t'ho penso tornar a dir.
L'opinió pública no és un problema.
Uns quants tuits com: "Tirem endavant", i llestos.
Estàs tan cansada que no seus dreta.
No t'he vist dormir des de…
Collons, fa una puta eternitat que no acluques l'ull.
Bé, petit Billy,
per això tu ets davant de càmera i no jo, oi?
Firmes documents i després oblides haver-ho fet.
- Com qualsevol executiu. - Han suspès el judici, Tam!
Si el que està passant ara
li sembla molt dur al Govern dels EUA,
potser n'hauries de prendre nota.
Ni parlar-ne. Jo vull triomfar.
Doncs fes-ho per mi, si us plau. Com a favor.
M'acabes de dir que ho faci per tu?
Per tu?
Perdona, Bill, quin paper et penses que tens en tot això?
L'únic que has de fer és somriure, ballar davant de càmera
i portar la teva colla de guillats del fitnes.
Ets la cara de l'empresa, no la veu, així que somriu i tanca el bec.
Entesos.
Des d'un punt de vista empresarial,
no pots vendre salut si no tens un aspecte sa.
Si em tornes a dir què he de fer amb el meu negoci…
- El nostre negoci. - Ets una monada.
He seleccionat personalment fins a l'últim detall d'aquesta empresa.
Tots els detalls, incloent-hi a tu.
- BILLT. - Prou.
Va, diguem-ho ja.
Vas ser elegit,
escollit, et vam anar a buscar.
Ens vam conèixer al VidCon.
Creus que va ser per accident? Vaig fer una llista.
Crec que encara tinc la plantilla.
Dubtava entre el Yogi Yohann i tu.
Només intentes fer-me mal.
No, amor, és cert.
Encaixaves millor que el Yogi. I estaves tan motivat.
I ha anat bé fins que m'he avorrit que me'l mengis,
però mai oblidis que et puc substituir fàcilment.
Trobaré un altre guru del fitnes amb un bon cul i un eslògan motivador.
Goldbug no existiria sense mi, Tammy.
No és una marca d'estil de vida sense mi.
És el que aporto.
Sense mi, només és una capsa de cosmètics de pacotilla.
- Deixa-ho estar! Prou! - Però què…?
No em posis aquesta careta d'ofès, desgraciat.
Et penses que no ho sé? Et folles aquella meuca a la meva esquena.
- Però què cony dius? - Creus que soc idiota?
L'he vist a quatre dels teus vídeos, BILLT.
El guardaespatlles us ha vist passejant pel parc aquesta tarda.
Eres tu, tarada! Passejava amb tu!
T'ho fas amb una meuca!
Amb una puta imitació meva de pacotilla!
És patètic, així que sí, per fi soc sincera amb tu,
tu només ets un producte!
Ets un coi de mascota,
i no oblidis que ara el nom BILLT és meu,
així que ets un recurs.
Se me'n fot amb qui follis, per estúpid que sembli,
però si em fots el llançament, et juro que et destrossaré la vida.
Estàs perdent el cap, tresor.
I aquelles noies, les maleïdes putes, són cosa teva!
Sempre ho he odiat! Sempre, collons!
Des del principi!
Has acabat?
Si me'n vaig, no tornaré.
De puta mare.
Deus estar gaudint tot això.
Aquest merder… impossible.
Mai la vaig tocar.
Bé, no més que la Mads. De totes maneres…
La veritat.
De totes maneres, és impossible, oi?
Que et bombin a tu també.
Potser només és una bastarda psicòtica com ella ha dit. Potser no és res.
Potser estic perdent el cap.
El doctor diu que no me'n fiï.
La meva demència és una cabrona.
O potser sé què està passant en realitat.
Per boig que sembli.
Si tota aquesta bogeria és certa,
potser sé com posar-hi fi.
Em desafies?
LIGODONA
Te'n prens cinc de cop.
T'adormiràs segut.
No sentiràs res.
Et quedaràs…
ensopit.
No és bona publicitat per al teu producte.
Aquest khopesh va enfilar algú pels volts del 2000 aC.
Acaba com un guerrer de l'antic Egipte.
Trigues 10 segons a caure 70 pisos. És un momentet.
Ni tan sols ho sentiràs. Desgraciat… Pots suportar deu segons.
Una mica de vent al cabell.
Quina vista.
No costava tant.
Covard de merda.
Deu segons i els salvaries a tots.
Papa.
Abaixes el volum?
Què… què fas aquí?
Doncs jo només… bé…
Hauríem de parlar, si et sembla bé.
Sí, esclar.
Espero no haver-te interromput.
No. Estava concentrada en la feina.
Ja ho sé, estic entusiasmat.
Les introduccions no són el meu punt fort.
M'he guanyat la vida anant al gra, així que…
Aniré al gra.
Ho sento.
Tu, els teus germans i les teves germanes,
sempre he pensat que sou un esbart de lleons.
I una jove lleona s'ha de barallar amb…
Amb els seus germans abans de sortir a caçar, oi?
Per aprendre a utilitzar les urpes i…
les dents i la seva força,
abans de poder espedaçar els búfals.
Jo…
Et vull demanar perdó.
Per enfrontar-vos entre vosaltres.
Jo… us volia fer més forts.
I m'he…
m'he equivocat.
I…
la teva feina…
Bé, potser la necessito més del que et penses.
No soc fort.
No soc…
No soc valent.
I la teva feina…
Bé, pot ser molt important per a mi.
Per això vull que sàpigues que et faig costat en cos i ànima.
Podria ser qüestió…
Ho sento, pots apagar la música?
Intento… Intento parlar amb tu.
M'estimaria més no fer-ho.
Perquè resulta que…
Tinc un problema.
Perquè si l'apago…
T'ho ensenyaré, potser podràs… ajudar-me a resoldre-ho.
Ho sents?
És…
És molt molest.
Tu… ho sents?
Perquè la gent em diu que no ho sent.
Sí que ho sento.
Oi?
I tu què…? Què deies de la meva feina?
Què és això?
La teva ajuda significa molt per a mi.
I crec…
Crec que funciona.
Sens dubte.
Sí que funciona.
- No ho diràs a ningú! - I tant que ho diré.
I se me'n fot que em denuncieu o que m'espedaceu!
Els Usher…
Collons.
No ho volia pensar, però…
sou tots uns putos monstres.
Déu meu.
Déu meu!
Ho sento, només…
Només volia copejar la porta.
Només et volia aturar.
Escolta, amor, aguanta. Entesos? Aguanta, si us plau.
Entesos.
Tot bé, senyoreta Usher?
- Fot el camp! - Està bé?
He sentit soroll.
Em vull assegurar que tot…
Mai has sentit una dona quan li mengen el cony?
Fora, pervertit! O et canvio per algú menys repulsiu.
Ha estat un accident.
Ha estat un accident, em sents?
M'has dit… m'has dit que en parlaries, Al.
No ho deies seriosament, oi?
Em creus, oi? Sí.
Sí, em creus.
No.
No. Ali.
D'acord, ho retiro.
Me n'havia oblidat.
Què collons és aquest soroll?
I aquesta olor?
Papa!
Sí.
Ara ho recordo!
Ets aquí!
Escolta, t'he estat trucant tot…
No em parlis així.
Ho sento, papa, ella…
no és una jugadora d'equip, però ja veus que funciona.
Et…
Et donaré els fons.
Marxem d'aquí i prepararem tots els documents.
No.
No, primer s'ha de disculpar.
Ha de prometre ser una jugadora d'equip.
Bé, està… ben morta.
No trobes?
Sí, això ho explicaria tot, oi?
Per exemple… per què fa aquest soroll.
Està bombant un…
cor mort i inútil.
Papa, ho sento molt. Jo…
- Ho puc arreglar. - No.
Sí, ho arreglaré.
No…
Saps, tant de bo haguessis saltat.
Perquè llavors potser no hauria de fer això.
A qui vull enganyar?
Esclar que ho faria.
Perquè el treball ho és tot.
L'èxit és… L'èxit ho és tot.
- No. - I si volem triomfar,
necessitem un cor millor.
No!
Papa?
BASADA EN L'OBRA D'EDGAR ALLAN POE
Subtítols: Tulio Labadie