«ЗОЛОТИЙ ЖУК»
Ласкаво прошу й дякую, що прийшли.
ЗАПУСК «ЗОЛОТОГО ЖУКА» — ВІТАЛЬНЕ СЛОВО
Я не Білл Д. Вілсон,
Білл Д. Вілсон має надію, що хвойда на ім'я Кенді
дасть йому трахнути себе, якщо він її розчеше.
Тамерлана Ашер…
виступає із життям у стилі «Золотий жук», щоб змінити довбане…
ТАМЕРЛАНА НІ НІ НІ НІ НІ
В ДУПУ БІЛЛА ПІШОВ ТИ, БІЛЛЕ
Агов?
Білле?
Гей!
Білле?
Охоронцю?
Хлопче? Як його, трясця, звати? Костнере?
Агов?
Гей…
Якщо хтось тут є,
то за дверима є довбаний охоронець, якому можна вбивати.
Божечки.
О Боже.
Тамерлано, маєш поспати.
ЗОЛПІДЕМ МЕЛАТОНІН 10
ПРОСТОСОН МЕЛАТОНІН
Божечки.
Просто засинай.
Просто, благаю, просто засинай.
У мене є запитання. Якщо можна.
Ви казали мені про розмови Перрі з друзями,
Камілли з асистентами,
Лео сам полював на кота у своєму лофті,
дивні відчуття Вікторін на роботі, а тепер це.
Тамерлана Ашер сама у своїй спальні.
- Даруйте, вам нудно? - Ні, просто…
Тобто…
Як я розумію, тут є припущення, так?
Ви не могли бути свідком цих подій, то що це? Ваші здогадки?
- Це те, що сталося. - Звідки вам знати?
Бо вони сказали мені.
- Перед смертю. - Ні, не перед.
Хіба це не красиво?
Підходить королеві.
Королеві Таусерт, якщо точніше.
Цариця Єгипту, 19-та династія.
У голову Таусерт вставили два гігантських сапфіри, коли муміфікували її.
Замість очей.
Щоб дати їй силу й зір у потойбіччі.
Ось так треба проводжати богиню.
Безцінні, так кажуть.
Але варто поставити правильне питання. Не «Скільки коштують сапфіри?», а
«Скільки коштує Вища рада старожитностей?»,
«Скільки коштує Коаліція захисту єгипетських старожитностей?»,
«Скільки коштує міністр старожитностей?»,
«Скільки коштує генеральний секретар?»,
«Скільки коштує Національна поліція Єгипту?»
Дайте відповідь на ці питання. По черзі.
І через кілька років
ці безцінні сапфіри — подарунок на день народження моїй сестрі.
Я пройшов крізь час
і вирвав очі богині
своїм гаманцем і дрібкою терпіння.
Це робить мене богом?
Не всі відповіді за раз.
Заходьте.
Святий боже. Ти як? Ще не був удома?
Пім сказав мені їхати просто сюди, перш ніж пронюхає преса.
Я не спав у кабінеті з часів першого запуску ліґодону.
То хоча б у душ сходи.
Це не те, про що я думаю.
Це власність «Фортунато», вона не для поліції.
Ти вилучив її сам?
Я мав би доручити це інтерну, але так було швидше.
Не можу повірити. Не вірю, що вона дісталася до них.
Я знищу цю охоронну фірму.
- Охоронець був за 10 метрів звідти. - Там нікого не було.
Я бачив усе на власні очі. Вона сама це зробила.
Я бачив, як Вікторін встромила ножа собі в серце.
І ні…
Ніхто не допомагав їй з її дівчиною. Це було ясно.
Чотири смерті підряд не можуть бути збігом.
Нам не треба знати, як це сталося, щоб знати, що це сталося.
На нас нападають, і якщо тобі цього мало, щоб прийти до тями,
пам'ятай, що у Вік було місце в раді.
Тепер ти слухаєш.
Так, любий брате,
до тебе не дійшло, що якщо далі будуть такі збіги,
та захисна стіна сім'ї, про яку ти завжди говорив,
буде розібрана по цеглинці?
Ми можемо втратити контроль над радою.
Та жінка з бару, якщо ми її не знайдемо,
якщо не спинимо її просто зараз,
у тебе не лишиться сім'ї.
У тебе не буде й компанії теж.
З цим ми хоча б можемо працювати.
Так, нарешті, я можу щось зробити.
- Котра година? - Світає, от яка пора.
Моя рука триматиме за горло кожного члена ради до обіду.
Хай Пім скликає війська й запускає двигуна,
це війна з акціонерами.
- Жінка, Родерику. - Рада, Меделін, рада.
Родді?
Агов?
Я ніколи не бачив такого…
Гей, старий, це я.
Минулої ночі ти не прийшов додому і…
Мені це не до вподоби. Подзвони мені.
Напиши мені. Хоч щось.
Що я скажу їхнім родинам, якщо вони розраховують на цю роботу…
Боже, довбаний сніданок чемпіонів, ні?
Ми не можемо цього витримати.
Ми триматимемо вас у курсі розвитку подій.
Трагедія знову вразила відому родину Ашерів,
тіла доньки Родерика Ашера
Вікторін Лафуркад і її партнерки Алессандри Руїс
були знайдені у їхньому домі сьогодні рано вранці
після очевидного вбивства-самогубства.
ВІКТОРІН ЛАФУРКАД ПОМЕРЛА УБИВСТВО-САМОГУБСТВО
Повідомляють, що Руїс померла за години до того, як Лафуркад
покінчила з собою жахливим чином.
- Боже мій. Тату! - Що там?
…друзі та колеги пари…
Боже мій.
Божечки.
…і розгубленість…
- Доведеться іти на ще один похорон. - Тату, ми в безпеці?
Ну, так, люба, ти в безпеці.
У тебе є охоронець у школі. Ти в повній безпеці, люба.
…Камілла Л'Еспанай, Наполеон Ашер і…
Твоя тітка була вкрай амбіційною жінкою. Тобто дуже-дуже амбіційною.
Щось подібне мало статися.
Я не думав, що вона може нашкодити Аллі, але…
Послухай мене, це важливо.
Твої тітка Вікторін, дядько Лео, тітка Камілла, дядько Перрі…
ніхто з них не був правий.
Ніхто.
А ще вони були… Ну, ще вони не зовсім Ашери.
Єдине, що зараз має значення, це мама.
Люба, ти це чула? Трагедія. Вікторін померла.
Самогубство.
І вона не пішла сама, а забрала Аллі з собою.
Але це просто демонструє,
що ти ніколи нікого не знаєш насправді.
Правда?
Правда, люба?
- Попрощайся з мамою, час до школи. - Я хочу лишитися з нею.
Ні, мамі сьогодні треба влаштуватися.
Приходять лікарі?
Спеціалісти, про яких ти казав?
Скоро.
Тем, я дзвонив.
Я знаю.
Я хотів переконатися, що… Тобто Вік.
Це у всіх новинах. Ти не відповідала.
Звичайно, я чула про Вік.
- Ти в нормі? - Ні, я не в нормі.
Це не означає, що мені треба щось від тебе.
Не треба. Ми надішлемо тобі інформацію про послуги.
Замість квітів, будь ласка, залиш свій ключ.
- Ого, ти стоїш на своєму. - Думаю, я все сказала прямо.
Теммі, це… Зараз не час…
Відкладімо на хвилину наше лайно й підведемо підсумки того, що сталося.
Ти не в порядку.
Ти думаєш, що ти сильніша, ніж це, але ні.
І ти не в порядку уже певний час.
Але ти не сама.
У тебе є я. І я люблю тебе.
А я не люблю.
Тому…
Можемо уникнути цього страждання, будь ласка?
Що я такого кричущого зробив? Можеш хоч це мені сказати?
Бо я відчуваю, що єдине, що я робив…
це намагався працювати над нашим шлюбом.
А все, що робила ти, — це дбала про наш бренд.
Наш бренд?
Прочитай свій шлюбний контракт, Білле.
Ти йдеш в одязі, який на тобі, якщо що.
Мені шкода.
Мені просто дуже погано зараз.
І це все, цей «Золотий жук»,
він відрізняється від усього, що колись робила моя сім'я,
і зараз важливіше, ніж будь-коли, щоб світ побачив, що ми…
Що ми більше, ніж просто «Фортунато». Ми не тільки торговці пігулками.
Нам може йтися про здоров'я і красу.
І ім'я Ашерів — це щось більше, ніж просто Родерик і Меделін.
І мені страшно, Білле.
Ти знаєш, що маєш бути зі мною, коли дим розсіється, Девісе,
бо він завжди розсіюється, а я завжди стою.
Ти пам'ятаєш інший бік. Пам'ятаєш 1996 рік?
- Пане Ашер… - Мене намагаються вбити, але я не вмираю.
Голови котяться по інший бік. І Девісе, слухай, я, трясця, безсмертний.
Заходьте!
- Моя улюблена дівчинка. - Мені шкода, дідусю.
Дякую, Саро, можеш іти.
- Так, пане. - І ти, охоронцю.
Якщо хтось щось спробує, я…
- Чому ти не в школі? - Жартуєш?
Мене відпустили. Хотіла переконатися, що ти в нормі.
Усі…
Чому це відбувається?
Життя божевільне.
Це божевілля.
І чим швидше ти це зрозумієш, тим краще тобі буде.
Я хвилююся, дідусю.
Світ може бути небезпечним…
Але послухай мене, і слухай уважно.
- Я не дозволю, щоб з тобою щось сталося. - Я не за себе хвилююся.
Я хвилююся за тата.
З ним щось не так.
Іноді все просто…
не так.
Реальність не така, якою має бути.
Усе, що бачимо
Чи ні
Сном є тим, що уві сні
Наприклад…
Ти теж їх бачиш?
Денні марення.
Бо я не сплю уночі, але це…
це межа.
Той, хто снить посеред дня Усвідомлює багато
Тих речей, яких не бачать Ті, хто спить вночі
- Дідуню, з тобою все гаразд? - Так. Усе нормально.
Я просто…
Це важкий тиждень.
Це власність «Фортунато».
Це теж.
Сержанте, ми маємо слухатися цього вилупка?
Ми готові, щоб ви зайшли, пане Пім.
Жорсткі диски, ноутбуки, будь-що цифрове — наше.
Окружний прокурор запевнив,
що якщо ви знайдете на пристроях щось, що стосується справи,
ви здасте це.
Ви ж не серйозно.
Ви кажете, що це належить до майна «Фортунато»?
Бачите щось цікаве, пане Пім?
Ви завершите свої справи тут до сьомої.
Пан Ашер запрошує вас у дім його дочки,
але його терпіння не безмежне.
Не лізьте в інші кімнати.
Звільніть мені пообіддя, маю дещо перевірити.
Я вечеряю з Ричардом Паркером, тому…
передайте, що можу спізнитися.
Так, пане.
Тату!
Тату, ти тут?
- Привіт. - Трясця. Пішло все.
- Мені так шкода. - Ні.
- Ні, дякую. - Вибач.
Ти бачила мого батька?
Він весь ранок не відповідає на дзвінки.
Я знаю. Узагалі не відповідає. Я дзвонила весь день.
Добилася тільки до Крістал, його секретарки.
Крістал. Ти її знаєш.
Вона каже, що з ним усе гаразд.
Режим кризи. Усе таке.
Вікторін. Жахливо.
Хоч завжди однаково.
Насправді він зі мною не говорить більшість часу. Це…
Ти колись була сама в цьому домі?
Він, трясця, величезний. Багато сходів. Дуже холодно.
Гадаю, я тут почуваюся маленькою. Мене тут ніхто не бачить.
Тут нікого здебільшого немає.
Я незібрана. Вибач.
Я хотіла сказати, що мені шкода.
Мені шкода з приводу Вікторін.
І Камілли. І Лео.
І Перрі. І всього цього. Усього божевілля.
Мені це все дивно.
Гадаю, усі ці жахливі речі…
Я думала, у такий час люди збираються разом.
Але ми ніколи не були розділеніші.
Мені шкода…
що він не відповідає на дзвінки.
Не тільки на твої. На всі наші. Так завжди було.
Я знаю.
У мене ніколи особливо не було сім'ї.
Я думала, коли ми…
збиралися разом: «Ого, його родина величезна, так?»
Просто щоб…
бути частиною групи.
Справді бути частиною чогось.
Правда ж, я дурна?
Скажи йому, що я приходила, якщо поговориш із ним першою.
Ні, це недостатньо добре.
Мені треба щось, щоб вразити раду.
І воно мені потрібне негайно.
Про раду відомо, що вони люблять пігулки,
але алгоритм вони люблять більше.
Є прогнозне моделювання ринку, яке працює з точністю 74% на біржі Таїланду.
Таїланд. Вітаю.
Це як отримати четвірку на простому уроці.
Як щодо Доу-Джонса, Японії?
Боже, хоча б Німеччини.
Ці ринки більш волатильні, а наш алгоритм досі вчиться.
Добре, як щодо прогнозування погоди?
Минулого місяця алгоритм Допплера справлявся добре.
Прикрасьте його.
Він працює краще, ніж очікувалося,
але не готовий для ради, пані Ашер.
То за що я вам плачу, люди?
Дивіться, ця наука для того, щоб робити політичні прогнози,
запобігати природним катаклізмам, рятувати цілі економіки,
але якщо ми можемо зламати картографію свідомості, йтиметься про вічне життя.
Тепер ідіть. Дякую.
Артуре.
- Усе загострюється. - Як так?
Я знайшов карту пацієнтки Вік.
Там була фотографія.
- Це була вона. - Вона?
У картці була адреса.
Це інші справи. Тобі треба туди їхати.
Я тут.
Ти мала цілковиту рацію.
Це спеціально.
У вас цілять.
І ця жінка знає, що ми намагаємося її знайти.
Чому ти так кажеш?
Тут?
- Вона використала цю адресу в карті? - Так.
- Він зайшов усередину? - Так, зайшов.
І він знайшов її?
Що ви знаєте про Артура Піма?
Думаю, це та людина, яку ви кличете, якщо…
Не знаю, випадково вбили повію
і треба розчленувати тіло.
Ні. Ні, він і близько не такий нудний.
Пам'ятаєте Трансглобальну експедицію?
У 1979–1982 роках. Обхід земної кулі.
З Британії на Південний полюс, звідти на Північний і додому. Навколо світу.
Пам'ятаю.
- Сто шістдесят тисяч кілометрів. - Через Сахару.
Болота й джунглі Малі та Кот-д'Івуару,
незвідані розколини в Антарктиді. Північно-Західний прохід…
Могила багатьох відомих шукачів пригод.
А потім небезпеки Північного Льодовитого океану…
- Я пам'ятаю, Родерику. - Артур був там.
Йому ледве виповнилося 25.
Він взяв академку в юридичному,
щоб пробитися в експедицію, і він побачив цей клятий світ.
Поки ми з вами ходили колами з нашими дрібними драмами
й длубалися в підвалі «Фортунато»,
Артур Ґордон Пім
нахиляв планету й брав свій кусень.
Те, що він бачив…
І про це він розповість. До однієї межі.
Він припиняє розповідати…
коли доходить до Північного полюсу.
Було веселою грою, коли діти росли, —
закінчити історію Артура.
Я хочу думати, що він когось убив.
Хочу думати, що він їв людську плоть.
Хочу думати, що він посцяв униз із вершечка світу.
Хлопець може мріяти.
Він казав моїм дітям…
що Земля порожниста.
І я навіть не знаю, чи він брехав.
Він брехав.
Він сказав Теммі, що Земля порожниста…
і що він знайшов острів на вершині світу, який назвав
Останній Туле.
І що це було царство істот, які жили…
під нами, поза часом.
І поза простором.
Мило.
Ми не послали приватного детектива шукати ту жінку.
Не послали поліцію. Не послали кілера.
Не послали найманця.
Ми послали Артура Ґордона Піма.
Звісно, він її знайшов.
Але не того дня.
Цікаво, що ви згадали пошуки в підвалі «Фортунато».
Тому я частково й пам'ятаю експедицію.
Вони повернулися в Англію у 1982-му році.
Я стежив за нею по телевізору.
І добре пам'ятаю її, бо…
я був тоді безробітним.
Завдяки вам.
Не тримайте зла, Оґґі.
Хіба це все не поросло тра…
Прошу. Прошу, люба, припини.
Родерику?
Усе гаразд.
- Дякую, що робите це. - Це ризиковано.
- Так і є. Не заперечуватиму. - Що буде, якщо його піймають?
Не хочу це казати, але це залежить від того, що він дасть нам.
Що б я вам не дав, що б це не було, ви маєте його повалити.
Бо байдуже, як сильно ми його вдаримо,
якщо ми його не вб'ємо, він уб'є нас обох, ви знаєте.
Дайте те, що мені треба, і йому кінець.
Скажіть мені ще раз. Що саме вам потрібно?
Я записав це для вас.
Записи про пацієнтів,
але мене більше цікавлять форми згоди на догляд,
внутрішні записки, усе, що містить ім'я Бревіт.
І все, на чому стоїть ваш підпис, але ви знаєте, що не підписували цього.
Куленепробивні докази.
Ви свідчите, що вони підроблені, і кожен папірець стає злочином.
Їх там багацько. Підуть години, щоб скопіювати все.
Для ясності — там я кладу голову.
- У кляту гільйотину. - Моя голова поруч із вашою.
Ми не можемо цього зробити. Ти порушиш закон.
Вони порушують закон.
Ми просто робимо копії злочинів.
- А що потім? Свідчитимеш? - Так.
- Але це складно. - Ні, я…
Родерику, ти ризикуєш усім, що ми маємо.
Скажи мені…
що це не просто вендета проти твого боса.
Чи проти твого тата.
Скажи, що воно того варте.
Скажи, що ти розумієш ризик, і я стану поруч із тобою.
Я прикрию тебе. Просто скажи мені.
Це варте ризику.
Тоді я пишаюся тобою.
Агов?
ШТАТ НЬЮ-ЙОРК
Глянь на адресу.
Це не має сенсу.
Це вже не має значення.
Дивися. Ти не можеш заперечувати того, що бачиш на власні очі.
Я на власні очі бачив, як Вік скоїла самогубство.
У її організмі щось було? Якісь наркотики абощо?
Нікого іншого у квартирі не було.
Глянь на кляту медкартку. Вона була на кожному кроці.
Яких дій ти від мене чекаєш? Га? Тобто, Артуре?
Що у нас є на цю жінку?
Якісь фото, вигадана адреса, але що вона їм зробила?
Я не знаю. Поки.
Але послухайте мене ще.
Я відстежив згаданий тобою бар, Меделін.
Тільки місце, яке ти мені дала, не бар. Воно ніколи не було баром.
І воно порожнє з 1975 року.
Може, я дала не ту адресу. Минуло 40 років.
Далі, ви обоє сказали, що прийшли в той бар у ту ніч з «Фортунато», так?
Так і було.
Не схоже, що ви пройшли понад вісім кілометрів.
Ішли не більше п'яти хвилин.
Я оглянув усі бари у восьмикілометровому радіусі
від «Фортунато» аж до 1975 року.
Я дізнався про кожну барменку
в кожному барі, що відповідає критеріям, і нічого.
Я перевіряв її зображення за допомогою розпізнавання обличчя.
- Жодних зачіпок у правоохоронців. - Бачиш? Це нікуди не веде.
Але я звернувся до технологічного відділу Меделін,
застосував їхній дослідницький алгоритм,
прочесав Інтернет, масовий пошук зображень
і, у поєднанні з нашим розпізнаванням обличчя…
- Чекай, це… - Девід Кох.
Сім років тому.
Чекай, вона…
вона працює на токсичних близнят?
Я завжди ладнав з цими дурнями.
І Цукерберг теж?
- Це Джина. - Джина Райнхарт. Рудна магнатка.
Антикліматична крокодилиця.
Пам'ятаєте, як вона намагалася подати позов про 2 долари на день, так?
Вона дика. А ще гарно співає.
Це знято у 2011 році.
То вона переслідувачка. Переслідує важливих людей.
Чекай.
Це з 80-х.
Гетті.
Це Прескотт Буш у 1944 році.
Рендольф Герст.
Рокфеллери.
Догерті. Вандербілти.
І оце.
Це Джон Френсіс Квіні. Він заснував «Монсанто».
- У 1901 році. - Маячня. Це маячня.
Родерику.
Це фотошоп. Вона викинула свої підроблені фото в мережу.
- Вона знає, що ми шукаємо. Це пранк. - Родерику, годі.
Вона…
Годі. Це марна справа. Вона вас водить за носа.
Я можу зробити сотні таких фото.
Дайте мені три хвилини,
я зроблю фото, як Пім відсмоктує Ілону Маску.
Не будь таким, трясця, дитям.
Це та сама жінка, Родерику.
Пам'ятаєш, що сталося тієї ночі. Пам'ятаєш, що вона сказала.
Ти директорка корпорації зі списку Fortune 100,
а говориш, як божевільна.
Ти пам'ятаєш ту розмову, я це знаю.
- Ми були не при собі, Меделін. - Можливо.
Чоловіки називали мене божевільною Але питання ще не вирішене
Про те, чи божевілля Найвищий інтелект
Якщо можна.
Метадані підтверджують, що ці фото були в мережі роками.
Тож для того, щоб хтось підробив ці фотографії,
ішлося б про кіберманіпуляцію глибокого рівня чорних операцій.
Я ніколи не бачив нічого такого.
ЦРУ, АНБ. Ні, це здається неможливим, тому вони й хочуть, щоб ми думали так.
Вони хочуть, щоб у нас відбулася ця розмова.
Питання в тому навіщо?
Або це саме так виглядає.
Я хочу побути на самоті.
Можеш побути.
Обережно!
- Татку! - Зараз усе гаразд.
Усе гаразд. Ти в нормі?
- Не хвилюйся. - Це моя провина.
Ти не винна, люба.
- Мені шкода. - Зараз ми всі в безпеці.
КІНЕЦЬ
Добре. Що тепер? Ще якийсь фільм чи серіал?
- Кажи. - Фільм.
Добре. Тепер ми розмовляємо.
«АПОСТОЛ» «ГРА ДЖЕРАЛЬДА»
Дай знати, що хочеш подивитися.
Люба.
Люблю тебе.
Вона говорить.
- Що? - Пообіді вона навіть не моргала.
Я думала, щось не так, вона навіть не смикнулася,
зараз вона рухається.
- Більше того, вона навіть говорить. - Справді?
- Маємо сказати лікарю. - Так, варто.
- А лікар сьогодні приходив? - Сьогодні — ні.
Де…
Тобто ти казав про спеціалістів.
Цілодобовий догляд. Але я не бачила нікого.
Ну, як ти сказала, їй уже значно краще,
тож вони приходять, коли потрібні.
- І вони прийдуть завтра? - Упевнений, що так.
Слухай, ти не думай про лікарів, спеціалістів тощо.
Твоя мама отримає потрібне,
і хто подбає про неї краще, ніж ми, так?
Тобто…
ми завжди були добрими з нею, так?
Так.
Просто ти казав про спеціалістів…
Не хвилюйся через це.
Вибач.
За все.
Знаю, ти маєш бути…
- Не уявляю, як ти почуваєшся. - Я в нормі, серденько.
Тобто, тітка Вік, вона…
Ти розумієш, що ти в повній безпеці, так?
Я знаю, що сім'я… Вони божеволіють.
Вони роблять…
Самознищення повсюди.
Але з тобою все буде добре.
Я про це подбаю.
НЬЮ-ЙОРК
Так!
Я чув, ти говориш.
Фредді.
Думаю, це мило, що ти можеш говорити. Не зрозумій неправильно.
Просто навіщо це?
Якщо ти говориш…
ти брешеш.
А ми можемо без брехні, Моррі.
Ні.
Як довго ти з ним трахалася?
Ні.
- Годі. Добре? Годі. - Ні.
Фредді. Фредді, ні.
15 кубиків вистачило на скільки, на шість годин минулого разу?
Ця штука потужна.
І ти весь час притомна, так?
Важливо, щоб ти була притомна.
Ти й далі можеш мене бачити, чути.
Оце круто.
Це єдина штука, яка може зробити це так добре.
Ти досі мене бачиш, так?
Добре.
Подивимося, скільки це триватиме, га?
Я мало не виплюнула свій чай,
коли твоя секретарка сказала мені, де ти.
Вона каже, ти часто спускаєшся сюди.
До речі, що ти робиш тут?
Слухаю.
Запускається «Золотий жук».
Ти маєш бути там.
Якщо не для неї, то для компанії. Ми тонемо.
- Суд. Смерті. - Марнування часу.
Чому, трясця, вона робить це сьогодні?
Ну, бо вона мусить.
Бо зараз вона здається більш зацікавленою
у витягуванні цієї сім'ї з ями, ніж ти.
- І ти маєш її підтримати. - Підіймуся за хвилину.
Ти це чула?
Чула що?
Дзвоники.
Заткни свого рота й зберися докупи. Що з тобою, дідько, не так?
Ти знаєш так само добре, як я, що тут коїться.
Годі вдавати дурня.
Я не знаю нічого ні про що.
Моє серце помирає, мій мозок помирає, я не…
Насправді я навіть не знаю, чи ти зараз тут.
Добре, можеш ховатися за діагнозом, скільки хочеш.
Але саме зараз мені треба, щоб ти вийняв голову зі своєї дупи
для Тамерлани й Фредерика, для «Фортунато» й для мене.
- Ти потрібен своїй дочці. - У неї все добре.
Вона в натовпі. Скільки там людей узагалі? Сотня?
«ЗОЛОТИЙ ЖУК»
«ФОРТУНАТО ФАРМАСЬЮТІКАЛЗ»
Трясця.
Годі кофеїну, ти вже тремтиш.
- Це не кофеїн, це нерви. - Благаю.
Ти була готова до цього все своє життя, глянь на себе.
Це важливо для нашої компанії.
Світ насувається,
і нам потрібне щось на кшталт «Золотого жука», щось позитивне.
Це хороший початок. Я вдячна тобі за це.
Якщо це так важливо, де тато? Де Білл?
Чоловіки настільки ж дурні, як і прості. Ти краща від них.
Їм потрібно звикнути бачити там твоє гарне обличчя.
Твоє обличчя на логотипі «Золотого жука».
Твоє обличчя на логотипі «Фортунато».
Не Білла, фітнес-придурка.
Я сумую за ним.
Це минеться, люба, запевняю,
бо за чим би ти не сумувала, ти можеш отримати це будь-де.
Маєш рацію.
Я знаю. Ти маєш рацію.
Боже, мій перший чоловік.
Я думала, що сумувала за ним,
але це було тимчасове божевілля.
Ця відрижка, через яку проходить твоє серце.
З ним було весело злягатися. Хлопчик.
І він все базікав про дітей.
Чому вони завжди хочуть дітей?
Чоловіки, коли вони почуваються безсмертними, то хочуть тільки трахатися.
Коли розуміють, що помруть,
то хочуть тільки трахатися.
- Ви готові? - Звісно, вона готова.
Я дам розігрів на п'ять хвилин, представлю вас, і ви покажете відео?
Добре.
Ні пуху, ні пера, ні подушок.
…рада представити засновницю «Золотого жука» Тамерлану Ашер.
Дякую. Дуже вам дякую.
Я така вдячна, що ми всі тут сьогодні разом,
щоб відсвяткувати запуск «Золотого жука».
Як ви побачите сьогодні, «Золотий жук» — вершина розмаїття.
Що ти, трясця, тут робиш?
«ЗОЛОТИЙ ЖУК»
Тобто…
Трясця…
І вибачте мою французьку, я просто…
у такому захваті.
Мовляв, що ми тут робимо, так?
Дозвольте сказати вам.
Ми зібралися тут…
щоб святкувати.
Ми тут, щоб змінювати життя.
І саме це ми, трясця, робимо тут.
Зустрічайте «Золотого жука».
«ЗОЛОТИЙ ЖУК»
Це перший справжній висококласний бренд краси, фітнесу та здорового способу життя.
«Золотий жук» — це не просто чергова послуга підписки
чи уроки з вправами, це не просто Goop чи Peloton.
Це стиль життя.
І він справді змінить ваше життя.
Різноманіття в самореалізації.
Саме про це йдеться, але це ще не все.
Почнімо з коробок «Золотий жук».
«ЗРОБИ СЬОГОДНІ ТЕ, ЗА ЩО ПОДЯКУЄШ СОБІ В МАЙБУТНЬОМУ».
Лише перший ярус підготованої для вас вежі.
ОБРАНА РОЗКІШ. ВРУЧНУ ЗІБРАНІ КОРОБКИ. ПРОДУКТИ, ЩО ЗМІНЮЮТЬ ЖИТТЯ.
Кожна коробка створена групою хіміків і висококласних лідерів галузі.
Підписка на «Золотий жук» відрізняється від усього іншого на ринку,
бо ми уважні до індивідуальності.
Немає двох однакових коробок, бо немає двох однак…
однакових…
людей.
Я згодна.
У нас контракти з компаніями-виробниками предметів розкоші з усього світу,
і речі, які є в наших коробках «Золотий жук»,
зазвичай недоступні для американської публіки.
Насправді, цей «Золотий жук» саме для мене.
Він адаптований до мого стилю життя і, як ви бачите…
Французька живильна олійка.
Виготовлена з екстрактом чорного діамантового трюф…
Французька живильна олійка. Виготовлена з екстрактом чорного діамантового трюфеля.
Є ті, хто каже, що це ключ до вічної юності.
Я користуюся нею шість тижнів і клянуся…
Не знаю, який маю вигляд, але почуваюся на десять років молодшою.
Crème de Lune.
Виготовляється із зеленої ікри водоростей і перлин Південного моря.
Цей зволожуючий крем…
Трясця, що ти тут робиш?
Просто підтримую тебе.
Знаєте що?
Годі про мене.
Поговорімо про вас, перш ніж перейдемо до нашої
пов'язаної з фітнесом частини презентації.
Я впевнена, що ви всі пам'ятаєте,
як надсилали свої вичерпні профілі нашій команді «Золотого жука».
Є причина, чому ми так глибоко лізли у ваші справи.
Просто зазирніть під ваші місця
та знайдіть те, що ми створили для вас.
Дивися. У мене купа лайна.
Усі продукти в наших коробках «Золотий жук» на 100% органічні.
FORBES ВРАЖАЮЧЕ ЗОЛОТО
Добре, сьогодні про позитивну підтримку.
У мене було забагато стресу на роботі, тому Білле,
я хочу, щоб ти вилизав її пахви, а потім відлизав їй.
- Так, люба. - Боже.
Хоч раз спробуй вдати, що я не прошу тебе…
- Вимкніть це. - …помити посуд.
- Вимкніть. - Чекайте. Саме пахви…
Прошу, вимкніть.
Хочу, щоб ти вилизав їй анус, поки вона читає книгу.
- Або відповідає на листи. - Вимкніть!
- І кажи їй, яка вона розумна…
Аж до сідниць.
- Я маю тільки гроші. - Як хочеш, босе.
Зрештою, ти така розумна.
Пішла ти!
Мені шкода. Я не…
Тамерлані Ашер кінець.
Я тут!
Я просто тут!
БІЛЛ ВІЛСОН МОБІЛЬНИЙ
Алло?
Любий.
Це було жахливо.
Я не знаю, що сталося. Вибач, що не послухалася тебе.
Мені шкода, Білле.
Можеш йому передзвонити.
Ти ще маєш час.
Білле, вибач, що я так до тебе ставилася. Білле, вибач, я використала тебе.
Можеш хоч це йому дати.
Чоловік вилизав чимало дуп заради тебе. Може, хоч вибачишся.
Ти срана психована переслідувачка!
Так було б значно простіше, правда?
Ти справді облажалася тут, хіба ні, Теммі?
Хто ти?
Ти поглинула свою близнючку в утробі.
Оце, трясця, жорстко. Знімаю капелюха. Чекай. Може, я — це вона.
Може, я весь час жила, схована в темному кутку твого черепа.
І я провела 40 років,
запускаючи маленькі щупальця у твій мозок.
Нарешті я перемогла.
Ні. Я жартую.
Я — це справжня ти.
- Чого ти хочеш? - Чого ти хочеш?
Я хочу, щоб ти розслабилася.
Насправді.
Якщо й далі так крутитимешся, нашкодиш собі.
Хрін тобі!
Не певна, що ти маєш на це час.
Крім того, я думала, що ти любиш дивитися.
Якщо ти така крута…
то чого ти, трясця, боїшся мене?
Теммі…
Якого біса ти від мене хочеш?
Люба.
Ніхто не витримає, коли його катують, зневажають
і атакують цілодобово без вихідних, як робиш ти із собою.
І якби ти могла це почути, ти б знала.
Це твій останній шанс завмерти.
І вдихнути перед неминучим.
Люба…
можеш мені не вірити, але це геть не пов'язано зі тобою.
Я облажалася.
Я… Я облажалася.
Я облажалася.
Я облажалася. Я просто…
Я просто хочу…
Поспати?
ПАДІННЯ ДОМУ АШЕРІВ
НА ОСНОВІ ТВОРІВ ЕДГАРА АЛЛАНА ПО
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк