‏אתה מזהה את הטופס הזה? ‏-כן, זה המ "ט, טופס הסכמה למתן טיפול.
‏היי, פרדי, בלי סירנה, בסדר? תודה.
‏מה המטרה של הטופס הזה?
‏זה הסכם בין המטופלים, מספקי הטיפול וה…
‏פרדי. סירנה.
‏בין המטופלים, מספקי הטיפול והחברה.
‏הוא מונה את כל הסיכונים ותופעות הלוואי ‏שמתלווים לטיפול המוצע.
‏האם אי פעם חתמת כעד על המ "ט?
‏כן. ‏-והאם זו החתימה שלך?
‏לא, זאת לא.
‏מה לגבי זאת?
‏לא.
‏וכך גם על גבי עוד טפסים.
‏למה שמישהו יזייף את החתימה שלך על המ "ט?
‏התנגדות. השערה.
‏מר אשר, לדעתך,
‏מהי סיבה אפשרית לזיוף חתימה על טופס המ "ט?
‏כדי שייראה שהמטופל ידע על הסיכונים
‏וקיבל החלטה מודעת להצטרף לניסוי.
‏וגם כדי להגן על החברה מאחריות.
‏אלוהים, פרד.
‏קח הפסקה, בסדר?
‏אפשר להביא לך עוד תה? ‏-אני בסדר.
‏היי, מותק. הרגע הרדמתי את תמי. מה הבעיה?
‏אנחנו עושים חזרה, והוא עושה רעש. ‏תוכלי לטפל בו?
‏ילדים מרעישים, רודריק. ‏ככה אנחנו יודעים שהם עובדים.
‏מותק, למה שלא תשחק בחדר של אימא?
‏אני מצטערת מאוד על החזרה שלכם.
‏לא קרה כלום.
‏אני תומכת במה שאתם עושים, באמת,
‏אבל מה לגבי היום שאחרי?
‏כלומר, עם כל החומר שהוא העביר,
‏זה באמת הכרחי לדבר לפרוטוקול?
‏טוב, המסמכים לא מזויפים ‏אלא אם הוא יצביע עליהם ויאמר,
‏"אני לא חתמתי על זה."
‏אז בלעדיו, התיק שלי…
‏אי אפשר לחשוף שחיתות בלי חושף שחיתויות.
‏הלוואי שהייתה דרך אחרת. באמת.
‏יפטרו אותו.
‏כן.
‏אני ארצה שתבטיח לי שכשנסיים עם זה, ‏נוכל לסמוך על עזרתך.
‏כמובן, אעשה כל מה ש… ‏-אני רוצה את הבטחתך.
‏קיבלת את הבטחתי.
‏תעשו להם את המוות.
‏בסדר.
‏הנה התה.
‏אתה בחור בר מזל.
‏כן.
‏מה לגביך? יש לך מזל בבית?
‏אני חושב שכן. ‏אני אף פעם לא שם, אז מי יודע?
‏כן, היא מתמודדת עם הרבה דברים.
‏גם הוא.
‏לפחות שנינו בני מזל בקטע הזה.
‏יש לנו בבית אנשים טובים ‏שאוהבים אותנו בכל מקרה.
‏בוא לא נאכזב אותם.
‏נוודא שזה יהיה שווה את זה.
‏אתה מזהה את הטופס הזה?
‏כן, זה טופס הסכמה למתן טיפול.
‏אנאבל לי.
‏אתה יודע, חשבתי על זה במשך השנים
‏כי יש לי אינטואיציה טובה לאנשים.
‏שאלתי את עצמי מה השתבש.
‏מה לא תפקד כראוי אצלי שגרם לי לסמוך עליך?
‏והבנתי את זה. זו הייתה היא.
‏סמכתי עליה, אז סמכתי עליך.
‏כלומר, אם האישה הזו אהבה אותך,
‏אם היא סמכה עליך… ‏אתה טיפש שאיבדת אותה בדרך שאיבדת אותה.
‏למרות מה שאיבדתי אחרי מה שעשית, ‏ואיבדתי הרבה, כמעט את הכול,
‏זה עזר לי מעט…
‏לדעת שאתה איבדת אותה.
‏"וזו הסיבה שפעם ולפני שנים ‏בממלכה הזו על הים האפלולי
‏"משב רוח צונן עשה דרכו מענן ‏ולקח ממני את אנאבל לי"
‏אתה הרוח המזדיינת, שייקספיר.
‏"אז באו קרובי משפחתי הרמים במעלה ‏נשאו אותה ממני בעודי באבלי
‏"להטיל את גופתה בקבר ‏בממלכה הזו…"
‏תסתום. ‏-"…על הים האפלולי"
‏לא נמאס לך לשמוע את עצמך מדבר?
‏בכנות, אני לא מבין ‏איך היא החזיקה מעמד כל כך הרבה זמן.
‏אני כל הזמן אומר לאנשים, ‏"אין כזה דבר, בן משפחת אשר הגון".
‏אבל הייתה. אחת.
‏אנאבל לי אשר.
‏בת משפחת אשר ההגונה היחידה, ‏ואתה הברחת אותה.
‏אתה טועה. הנכדה שלי, לנור.
‏היא הטובה ביותר מבינינו.
‏והיא גם דומה כל כך לסבתא שלה.
‏כל מה שטוב באנאבל לי, ללא…
‏ללא הלב השבור.
‏לעזאזל עם זה.
‏אני שמח שחיבבת את אנאבל…
‏אבל היא איננה, ‏היא איננה כבר הרבה מאוד זמן,
‏ואני אשקר אם אומר שמעולם לא תהיתי
‏איך לעזאזל זה קרה. ‏-איך לעזאזל זה קרה?
‏כמה שילמנו על מאבטח ‏שיעמוד מחוץ לדלת המזדיינת שלה?
‏והוא אפילו לא חשב לדפוק ‏כשהוא שמע זכוכית מתנפצת?
‏מה לגבי ההשקה? היית בחדר המזדיין.
‏היו לנו עשרה אנשים בהשקה.
‏ואף אחד מהם לא הצליח ‏למנוע מהאישה הזאת לעזוב?
‏אף אחד לא הצליח למנוע מבתי ‏לרסק טלוויזיה ולתקוף את אשתי?
‏אף אחד לא נקף אצבע כשהיא חזרה הביתה ו…
‏הבית היה מאובטח, אני לא יכול להסביר את זה.
‏ידיי… ידיי היו עליה.
‏הרגשתי אותה מתאיידת, כמו אדים קרים.
‏לעזאזל! תפסיקי. תפסיקי! תסתמי!
‏לכל הרוחות!
‏תחשבו לרגע כמו מקצוענים. בבקשה.
‏מועצת המנהלים עושה מהלך.
‏תהיה הצבעה.
‏מועצת המנהלים היא עניין של מתמטיקה.
‏יש לנו חומרים מפלילים. ‏נגדע את המהלך בצעירותו.
‏הוא כבר לא צעיר. הוא מתחיל ללמוד בקולג'.
‏תשתמש בחומר הטוב. בחומר של, ‏"שבור את הזכוכית בשעת חירום". הם יתיישרו.
‏חלקם. לא כולם.
‏פרדי הוא הקול המכריע. ‏להבנתי, הוא דמות מפתח במהלך.
‏תביא אותו לפה.
‏מגיע לו טוב יותר, מדלין.
‏אני אדם ריאלי, ואני מסכים שהוא בסכנה.
‏אבל הוא אדם דגול.
‏יש לו מחלה חשוכת טיפול וחשוכת מרפא ‏שמשבשת את שיקול הדעת שלו.
‏הדבר הזה הופך אותו ללא כשיר.
‏אני קרובה, ארתור, ‏פרויקט האלגוריתם שלי כמעט גמור.
‏אתה יודע מה המשמעות של זה?
‏נוכל להוציא את החברה הזו מתרופות, מרעל, ‏ולהכניס אותה אל טכנולוגיה.
‏בינה מלאכותית. ‏מודעות מלאכותית, חיי נצח וירטואליים.
‏תספר את זה למועצת המנהלים.
‏תגיד להם שאם אני אהיה המנכ "לית, ‏אקח את החברה הזו אל העתיד
‏ואשאיר את כל זה מאחורינו.
‏המורשת הרקובה תגיע לסופה ‏עם סופו של רודריק,
‏ונמתג את עצמנו מחדש כחברת טכנולוגיה.
‏אני מתארת לעצמי שזה יקסום להם.
‏אני מתאר לעצמי שכן.
‏ואני מתאר לעצמי שזה לא קל לך.
‏זה הדבר הכי קשה שהייתי צריכה לומר בקול.
‏פרד…
‏פרדי.
‏את בטח מרגישה את זה קצת.
‏חמודי, אתה צריך להפסיק.
‏מותק.
‏לא. מותק. בבקשה, לא. לא.
‏זה משפיע מהר כל כך, נכון?
‏שמעתי שתמרליין התאבדה עם מוט גחלים, ו…
‏אני נשבע באלוהים, אני לא מצליח… ‏אני לא מצליח להבין מה זה אומר.
‏כלומר, איך… איך בכלל עושים את זה?
‏ידעתי שאני רוצה שנתחתן ‏בפגישה הראשונה שלנו.
‏את זוכרת? בצילומים?
‏באת אליי, ובעבר ניגשו אליי
‏ופלירטטו איתי בעבר נוכלות ומעריצות,
‏אבל את חייכת, וזה היה אמיתי כל כך.
‏ושאלתי אותך למה עשית את זה,
‏ואמרת שראית אותי עומד לבד וחשבת,
‏"הוא נראה כמו בחור שצריך חברה".
‏וצדקת.
‏החיוך הזה.
‏החיוך שבה את ליבי.
‏את יודעת מה הייתה הכותרת באותו בוקר?
‏כשהחלפתי את קודמי במועצת המנהלים?
‏במדור העסקי של ה "טיימס" היה כתוב, ‏"מחסר רחמים לחסר ביצים".
‏ככה את רואה אותי?
‏כחסר ביצים?
‏כן.
‏כן. עכשיו? בסדר.
‏מקרה חירום.
‏אבא צריך אותי. אחזור כשאוכל.
‏אולי נדבר אז.
‏איפה שמת את טבעת הנישואים שלך?
‏היא לא הייתה על האצבע שלך. ‏ראיתי תיעוד מהמסיבה.
‏קיבלתי את חלק מהדברים שלך. ‏הארנק שלך, החפצים האישיים שלך.
‏הטלפון המזדיין שלך.
‏אבל לא את הטבעת. איפה שמת את הטבעת, מורי?
‏אל תזוזי.
‏אל תתרץ! ‏-אני עובד על זה.
‏נראה שלא. הבניין עדיין עומד.
‏דברים אחרים העסיקו אותי, אבא. ההלוויות…
‏אמרתי לך להתקשר לחבר'ה מג'רזי ‏ולסיים עם זה.
‏אעשה זאת. זה רק בניין, ‏אני לא מבין מה זה משנה.
‏זה משנה כי אני צריך לסמוך עליך.
‏זאת זירת פשע ששם המשפחה שלנו מרוח עליה.
‏שהדם של אחיך מרוח עליה.
‏זה משנה כי אם לא אוכל לסמוך עליך ‏שתטפל בבניין,
‏אז לא אוכל לסמוך עליך בדברים הקטנים,
‏מה שאומר שלא אוכל ‏לסמוך עליך בדברים הגדולים,
‏ואני חייב לסמוך עליך, פרדי. אני חייב.
‏אתה הקול, אתה מבין? אתה הקול המכריע.
‏מועצת המנהלים מתנדנדת?
‏הם לא התקשרו אליך.
‏זהו זה, פרדי.
‏כולם אינם, והכול עומד להתפרק.
‏אז אני צריך לסמוך עליך.
‏וכשהם יתקשרו, והם יתקשרו,
‏פשוט אל תענה, זה המסר הכי טוב.
‏ואם הם יתפסו אותך ברחוב תגיד להם, ‏"אני פרדריק אשר,
‏"אני המאגר ‏של תקוותיה ושל חלומותיה של אימפריה,
‏"אז קחו את הקשקוש הבוגדני שלכם למקום אחר."
‏תוכל לעשות את זה?
‏כן.
‏כלומר, זה תהליך מאוד לא נעים.
‏למעשה, עם הסימפטומים שאת מתארת,
‏בעלך כנראה יאמר שהגדלת המינון תקל עלייך.
‏אני לא שואלת אותו. אני שואלת אותך.
‏מהו המינון שלי? ‏אלפיים מ "ג של ליגודון ביום?
‏המינון השני הכי גבוה ששמעת עליו הוא…
‏אלף ושלוש מאות מ "ג. ‏-אלף ושלוש מאות? בסדר.
‏ואז זה קורה, והם רוצים להגדיל את המינון,
‏ואני יודעת שאתה עובד בפורצ'נטו, אני יודעת,
‏אבל אתה עדיין הרופא שלי, נכון?
‏כן, כמובן.
‏יש לך ילדים?
‏כן. ‏-ילדים חורגים?
‏הם קראו לך נרקומן?
‏לא.
‏שלי כן.
‏כולם אינם עכשיו.
‏את צופה בשלושה ארונות נקברים באדמה,
‏עוד שניים בדרך, ואת לא שולטת בזה.
‏זה גורם לך לחשוב שהחיים קצרים מאוד.
‏ומה שאני כל הזמן חושבת עליו…
‏הוא שליגודון דומה יותר להרואין ‏מאשר כל תרופה אחרת שלקחתי.
‏טוב, בשימוש תקין, ‏יש פחות מקרי התמכרות לליגודון.
‏בחייך. רק אני ואתה פה.
‏אז תגיד לי איך אוכל להיגמל ‏מהתרופה הבטוחה והלא-ממכרת הזו?
‏ממש-ממש לאט.
‏אני מבין.
‏כן, טוב, אני המאגר ‏של תקוותיה וחלומותיה של אימפריה,
‏אז אני שמח שאתה חושב על העתיד.
‏וואו.
‏זה קורה.
‏היי, זה פרדסו.
‏כן, תקשיב, אני יודע שהכול מוכן לשבוע הבא,
‏אבל הדברים מתרחשים מהר, והם חיוביים עבורי,
‏ואני ממש צריך שהבניין הזה ייהרס.
‏אני צריך שהוא ייהרס היום. הערב.
‏טוב, לא אכפת לי מהיתר הפיצוץ.
‏תשיג לי כדור הריסה ומנוף מזדיין.
‏כי ביקשתי ממך. ‏כי אני השליט החדש של משפחת אשר.
‏כן. לא…
‏החבר'ה מג'רזי מקשיבים לרודריק, ‏והחבר'ה מג'רזי מקשיבים לי.
‏כן, אני אהיה שם. ‏אני רוצה לראות את הבניין הזה נהרס.
‏בסדר?
‏שמעת באיזו מהירות הוא שינה את הגישה שלו?
‏זה מדהים.
‏כל החיים שלי לא לקחו אותי ברצינות,
‏ופתאום אתה המנכ "ל החדש…
‏וכולם אדיבים כל כך.
‏טוב, כמעט כולם.
‏את, מורי…
‏את יודעת מה באמת היה חשוב לאבא?
‏זה שיעור שהוא לימד את כולנו.
‏אחד הדברים הראשונים שלמדנו ממנו.
‏לא! פרדריק! לא!
‏אם אתה רוצה לבחון קשר…
‏לא! ‏-…אתה לא צריך להרוס אותו.
‏לא!
‏פשוט תסדוק אותו קצת.
‏הוא נתן לי תפקיד בכיר יותר משל תמי,
‏והוא נשען בכיסאו וצפה.
‏הוא נסדק, אבל הוא לא נשבר. הוא כן התחזק.
‏השיעור השני שהיה חשוב לאבי ‏הוא לוודא שהבית בשליטה.
‏אתה לא צריך להיות רודן,
‏אבל אם אתה לא רוצה להיות אכזרי כל הזמן,
‏אז אתה צריך להיות אכזרי מספיק ‏לפחות פעם אחת כדי לכונן סמכות.
‏החיוך המזדיין שלך.
‏אני לא רוצה להיות אכזרי כל הזמן, ‏זה לא אני.
‏אני לא אהרוס את הקשר שלנו. ‏את כבר סדקת אותו.
‏אז אני רק צריך להחזיר את השליטה לביתנו.
‏אתן לך מכה אחת, אכזרית מספיק.
‏אז בואי נעשה את זה פעם אחת.
‏בואי נעשה את זה מהר.
‏בואי נעשה את זה בשקט. ‏ואז נוכל להתחיל להחלים.
‏אני חייב ללכת.
‏יש לי בית נוסף שעליי להשליט בו סדר.
‏בזמן שאני שם, אחפש את הטבעת שלך. ‏אולי היא עדיין שם.
‏אם לא, אקנה לך טבעת חדשה.
‏אבל אם אמצא אותה, אביא אותה הביתה.
‏ואם אי פעם תורידי אותה שוב…
‏אני ארתך אותה לאצבע המזדיינת שלך.
‏כן? הכול בסדר?
‏אל תגיד לי את זה, ויני.
‏הכדור יונף בשעה 20:00, הערב.
‏הבניין הזה ייהרס או שאני…
‏אני אבוא לשם,
‏ואני אעקור לך את השיניים עם פלייר.
‏אבא. לאן אתה הולך?
‏יש לי עניינים בעבודה.
‏נוכל לדבר קודם?
‏בטח, מותק.
‏מצאתי את המקום הזה. הוא נפלא.
‏המקום המוביל בארץ לטיפול בכוויות, ‏בכוויות כימיות.
‏יש בקמפוס מרכז מעולה להשתלות עור, ‏ואת כל מה שצריך.
‏בנוסף, דיברתי עם אחד הרופאים. ‏הוא אמר שהם יכולים לקבל אותה.
‏למה לעזאזל שתעשי את זה?
‏סליחה, למה לעזאזל שתעשי את זה, מותק?
‏עדיף לה להיות במקום אחר.
‏לנור, דיברנו על זה.
‏איפה הם?
‏מי?
‏המומחים. הרופאים. כל מי שהבטחת שיהיה פה.
‏הם מגיעים לפה כשאת בבית הספר.
‏אבל היא בסדר. ‏-אני לא מאמינה לך.
‏ואתה… אתה חולה, אבא.
‏אתה מריח נורא ואתה נראה נורא,
‏ואתה מתנהג מוזר. ‏-תיזהרי.
‏את יודעת אל מי את מדברת?
‏אימא לא בסדר. אתה לא בסדר. כלום לא בסדר.
‏ומצאתי מקום שבאמת יכול לטפל בה,
‏ונוכל לקחת אותה לשם מחר. ‏-אני לא יכול לעשות את זה. את צריכה להפסיק.
‏תפסיקי, בבקשה. תפסיקי! ‏-אתה רק צריך להתקשר.
‏תפסיקי כבר לדבר!
‏אם מישהו היה מדבר אליי ככה, ‏היו לכך השלכות.
‏אין לך אישור לדבר אליי ככה כי את הבת שלי!
‏אני רוצה לדבר עם המומחה שלה.
‏אימא שלך נחה,
‏ואת תעזבי אותה לנפשה בזמן שאני לא פה.
‏ואני אטפל בך כשאחזור.
‏אימא? אימא, את שומעת אותי?
‏תקשיב, אני חייב להגיד לך, ‏הרעשים האלה מתחילים להטריד אותי.
‏אתה אומר שזו מדלין שם למטה. ‏-זו היא.
‏אני חושב שעלינו לרדת למטה ולוודא…
‏ותן לי לנחש. זו לנור. ‏-בדיוק.
‏אני לא יודע באיזה משחק אתה משחק איתי הערב,
‏אבל נמאס לי. ‏-כמעט סיימנו, אוגי.
‏אתה יודע מה? לא.
‏בבקשה. תשב.
‏אני תוהה למה אתה מושך את זה,
‏לשם מה משחקי החתול ועכבר, ‏ואני יודע את התשובה.
‏כי אתה מרוויח מזה משהו.
‏זאת לא הסיבה.
‏ואם אתה מרוויח מזה משהו, יהיה אשר יהיה,
‏אני לא חייב לתת לך אותו. ‏-בבקשה.
‏לילה טוב, רודריק. ובהצלחה עם הדמנציה.
‏תתפוס אותי בעוון רצח.
‏לשם אנחנו הולכים.
‏תתפוס אותי על חם בעוון רצח.
‏ביותר מרצח אחד, למעשה.
‏ועכשיו זה השלב שאני עוצר את צעדיי, ‏חוזר לאט לכיסא,
‏מתיישב ומתחיל להקליט שוב את השיחה.
‏זה מה שאני עושה עכשיו, נכון, רודריק? ‏בתסריט שלך.
‏כלומר, זה יהיה נחמד.
‏אבל זה הקטע, נכון?
‏היינו פה פעם, אתה ואני, ממש כאן.
‏למעשה…
‏גם אתה רואה את זה?
‏אתה מנסה להפחיד אותי.
‏לא.
‏אני מניח שזה פרדי.
‏הם הציקו לי כל הלילה. ‏וידאו שאספר את סיפורם כמו שצריך.
‏שזה נפלא.
‏שהגיהינום הפרטי שלי מנוהל בדקדוק.
‏לא, מה שיקרה עכשיו, אתה מבין, ‏הוא שאתה תתחיל לדבר.
‏ואז פתאום אבחין ברמז קטן לפרדי,
‏אבל אנסה להתעלם ממנו ‏כי אתה לא יכול לראות אותו,
‏והוא יצליח להכניס טלטלה הגונה
‏שתפחיד אותי, ‏בזמן שאתה תביט בי כאילו אני משוגע.
‏לא השתגעתי.
‏ולמרות שקדסיל היא לא פיקניק, ‏היא בהחלט לא זה.
‏לא, אני חושש שאתה צופה מהשורה הראשונה ‏בחשבון הנפש שלי, חבר.
‏ובכל רגע, פרדי יציץ מ…
‏מאחורי הכיסא, ויראה את צלקת הקיסרי…
‏מותק!
‏היי.
‏אבא'לה.
‏היינו חייבים לבוא ליום הגדול שלך. ‏רציתי שפרדי יראה שאבא שלו גיבור.
‏אימא'לה.
‏חשבתי שהסכמנו שתישארו בבית.
‏אני יודעת, אבל שניהם חשבו ‏שאבא יכול להיעזר בתמיכה.
‏נכון, פרדי? ‏-הייתם צריכים להישאר בבית.
‏היי! הגעתם. ‏-כן. לא היינו מפספסים את זה.
‏היי, תזכור,
‏אם אתה מפחד או מרגיש בודד, אנחנו פה, טוב?
‏מאחורי הקיר. אנחנו פה איתך.
‏כן, למה שלא תבואו לשבת איתי? ‏ניתן לו להתחיל.
‏אתה מוכן? ‏-כן.
‏אתה מסתדר? ‏-כן. אני מסתדר.
‏אנחנו מדברים לפרוטוקול בשעה 13:32.
‏היום יום חמישי, 20 בדצמבר 1979.
‏מר אשר, אשמח שתביט ‏בראיות מספר שתיים ושלוש שמולך.
‏אתה מזהה את המסמך הזה?
‏התנגדות.
‏תמשיך.
‏היא תתנגד כל הזמן כדי שזה יופיע בפרוטוקול.
‏זה לא משנה לנו.
‏בסדר. זה טופס הסכמה למתן טיפול. המ "ט.
‏ואתה מתעסק עם טפסים כאלה בשגרה?
‏כן. מאז הקידום שלי.
‏ומה המטרה של הטופס?
‏התנגדות.
‏זה הסכם בין המטופלים, מספקי הטיפול והחברה
‏שמונה את כל הסיכונים ותופעות הלוואי ‏שמתלווים לטיפול המוצע.
‏משהו בטופס הזה נראה לך חריג?
‏התנגדות.
‏לא במיוחד, לא.
‏כלומר, חוץ מהעובדה שהוא פה. ‏הטפסים האלה חסויים.
‏הם רכוש החברה.
‏שום דבר יוצא דופן? ‏-לא, זאת תבנית קבועה די סטנדרטית.
‏זה מצער שלא הצלחנו למצוא בן משפחה
‏שיחתום יחד עם המטופל, בהתחשב בגילם,
‏אבל כמו שאפשר לראות פה, ‏נציג החברה שימש כעד.
‏אי פעם חתמת על טופס המ "ט כעד?
‏כן.
‏וזו החתימה שלך?
‏כן.
‏וזאת?
‏כן. גם זאת. היא שלי.
‏לשם ההבהרה, ‏אתה אומר לנו שהיית מודע לטופס הזה
‏ושחתמת עליו בתאריך הזה?
‏כן. ‏-התנגדות.
‏הוא העד שלך, פאם.
‏מר אשר…
‏מר אשר, האם באיזשהו שלב ‏רופוס גריסוולד הפעיל עליך לחץ,
‏בכתב או בעל פה, ‏כדי לחתום או כדי לזייף מסמך?
‏לא.
‏הוא דיבר איתך על גביית התצהיר היום?
‏בכלל לא.
‏האם מישהו מפורצ'נטו ‏דיבר איתך על גביית התצהיר היום?
‏לא. בכלל לא.
‏מר אשר, אני מזכירה לך שאתה תחת שבועה,
‏הסכמת להופיע פה היום כעד של המשרד הזה.
‏כן. טוב…
‏האיש שלידך לא הניח לנו.
‏הוא הגיע לביתי מספר פעמים ‏ולחץ עליי בנוגע לנושא הזה.
‏אז כן, הסכמתי להופיע.
‏תקראו לי עד, תקראו לי נציג החברה,
‏תקראו לי איך שתרצו, קיוויתי שבכך שאתן עדות
‏ואאמת לפרוטוקול ‏את מה שאמרתי למר דופאן בפרטיות,
‏הוא יואיל בטובו לעזוב את משפחתי לנפשה.
‏בכנות, לא רצתי להשתמש במילה הזו,
‏אבל היחס למשפחתי בשם מסע נקמה כלשהו
‏שמר דופאן מנהל נגד רופוס גריסוולד, ‏גובל בהטרדה.
‏זה מה שבאתי לומר.
‏אוגי.
‏מה…
‏רגע…
‏מה קורה? ‏-אל תגידי כלום.
‏מה הם עושים? ‏-אל תגידי כלום.
‏בעלך נעצר בעוון עדות שקר. ‏-עדות שקר?
‏אמרתי לך להישאר בבית.
‏רודריק!
‏אל תגידי מילה. אל תגידי כלום.
‏לא פה. אפגוש אותך בבית.
‏היי. מדלין אשר.
‏יש לכם דקה? נוכל לדבר?
‏מה נסגר? ידעת שזה עומד לקרות?
‏כמובן.
‏בעלי בכלא. ‏-הוא ישתחרר לפני ארוחת הערב.
‏את חושבת שבפורצ'נטו יניחו לו להיות שם?
‏החל מהיום הוא העובד הכי חשוב בחברה.
‏הם ישחררו אותו לפני שתמצמצי.
‏הוא מואשם בעדות שקר.
‏גם האישום הזה לא יחזיק מים. ‏הוא מעולם לא חתם על תצהיר.
‏זו המילה של דופאן נגד המילה שלנו.
‏מה לעזאזל לא בסדר איתך?
‏רודריק עמד לעשות את הדבר הנכון. ‏הוא עמד להיות גיבור.
‏זה מה שסיפרתי לילדים שלי.
‏הוא עשה את הדבר הנכון, שוטה שכמוך.
‏התובע המחוזי מובך, אבל הוא לא אידיוט,
‏וברגע שהוא יעמוד ‏מול המכונה המשפטית של פורצ'נטו
‏ללא אף עד,
‏כל התיק שלו יתבסס על אוסף מסמכים גנובים.
‏הוא יתקפל.
‏גם לגבי עדות השקר. אי אפשר להוכיח את זה.
‏נכון לעכשיו, יש שם אחד
‏במוחו של כל חבר במועצת המנהלים, ‏של כל משקיע ושל כל מנהל בפורצ'נטו.
‏רודריק אשר.
‏הוא גיבור מזדיין.
‏אתם תשחו בכסף,
‏בקידומים ובהגנה לפני ארוחת צהריים מחר.
‏אתם תגורו בבית חדש עד חג המולד.
‏אם היינו עושים זאת בדרך שלך, ‏מחר הייתם חותמים על דמי אבטלה
‏ופורצ'נטו הייתה מפציצה אתכם בתביעות.
‏אלוהים.
‏חשבתי שזו הצגה.
‏הנחתי שפשוט שיחקת את עקרת הבית
‏כדי שתשמרי על קורת גג מעל ראשך.
‏תפתחי את הרגליים או שתמצצי לו ‏פעמיים בשבוע ואת מסודרת.
‏לעולם לא תצטרכי לעבוד יום בחייך.
‏וחשבתי, "כל הכבוד לה, ‏היא מצאה את הדרך שלה", אבל…
‏זאת מי שאת באמת.
‏נכון?
‏חשבתי שיש נשים כמוך רק בסרטים.
‏את כל כך…
‏קטנה, מדלין.
‏התינוקת שלך בוכה.
‏בסדר, אני יודעת שאת פה.
‏תשבי.
‏כעיקרון, הם לא בשבילנו.
‏הם ישמשו את הבנים בהמשך, ‏אבל לא יהיה להם אכפת.
‏בבקשה.
‏אוכל להביא לך משקה?
‏לא, תודה.
‏הוא בא לפה הרבה בשבועות האחרונים.
‏אני לא בטוחה שהוא יודע למה.
‏ואת צריכה לראות את המרתף.
‏יש לו ארגזים של חפצים שם למטה.
‏יותר בכל יום.
‏הוא פשוט יושב פה ושותה, ומדי פעם בוכה.
‏עצוב לראות.
‏גבר כמוהו מצומצם לכזו קלישאה.
‏זאת באמת את.
‏מדהים כמה התכחשתי לזה.
‏אבל זאת את.
‏ואיכשהו ידעתי שתהיי פה.
‏טוב, השארתי לך את הכתובת, ‏אל תחמיאי לעצמך יותר מדי.
‏בבקשה. תגידי את מה שבאת להגיד.
‏אני רוצה לבקש ממך להפסיק.
‏בחייך. לבקש ממני? זה לא מתאים לך.
‏ובכנות, אני חושבת ששכחת מה אני.
‏בסדר. אני רוצה לדון מחדש בחוזה.
‏את לא יכולה. ‏-למה לא?
‏הדיו יבש. ‏-בשבילו או בשבילי?
‏מדלין…
‏מילים הכניסו אותנו לזה, ‏ומילים יוציאו אותנו.
‏את מאשימה את רודריק או את הרטוריקה?
‏אני רוצה תנאים חדשים, ואני אקבל אותם.
‏או שאת שכחת מה אני?
‏הנה היא. הנה קלאופטרה שלי.
‏לכל דבר יש מחיר.
‏לכל משא ומתן יש נקודת כניסה.
‏כל עסקה היא בסך הכול ביטוי של רצון. ‏רצון הדדי.
‏נוכל להסדיר את זה.
‏אישה לאישה.
‏אני לא אישה.
‏את יודעת למה אני מסוגלת. ‏את יודעת מה עשיתי.
‏את יודעת מי אני.
‏את אוסף של מסכות מורכבות וללא רבב
‏שמקיפות לב לא מפותח.
‏זה היה אכזרי. אני מצטערת.
‏יש דברים מסוימים ‏שאדם לא צריך להתמודד איתם בחייו.
‏יש מספיק זמן לחשבון נפש לאחר מכן.
‏כן. אני יודעת מי את.
‏ומי היית.
‏ומי היית יכולה להיות.
‏אני רואה את כל השלוש, עומדות זו לצד זו.
‏ויחד, הן שוברות את ליבי.
‏בבקשה. תשבי.
‏אני מצטערת.
‏היה ונשכח.
‏אמרתי שאני יודעת מי את, מדלין.
‏את אחת המועדפות עליי.
‏ואני מבינה. ‏אם את מוצאת יריב, את הורגת אותו.
‏אם את מגלה מכשול, ‏את קופצת מעליו או מנטרלת אותו.
‏אם את מוצאת דלת נעולה, את פותחת אותה בכוח.
‏אימא? אימא!
‏זה מטורף.
‏מגוחך. אני לא מוכן לשמוע עוד. ‏-מגוחך?
‏אני מדברת על גמילה.
‏אל תהיי טיפשה. ‏את יכולה לדמיין איך זה ייראה?
‏אשתי מנסה להיגמל מהתרופה שלי. ‏זה סיוט יחצני.
‏אני רק רוצה להיגמל.
‏אז לא תהיה לך בעיה.
‏היא לא ממכרת.
‏בסדר.
‏היא לא.
‏אבל אם תנסי להיגמל ממנה,
‏את יכולה לצפות לשינויים גופניים, ‏לשינויים במצב הרוח ובשינה,
‏לסימפטומים של שפעת, בחילה, הקאות, ‏שלשול, התכווצויות בבטן, תיאבון מופחת,
‏אישונים מורחבים, ראייה מטושטשת, רעידות,
‏עור ברווז, דופק לב מואץ, לחץ דם גבוה,
‏פשוט תדמייני שאת עייפה כל כך ‏עד שאת לא יכולה לישון.
‏מותשת כל כך עד שאת לא יכולה לנוח.
‏מוצפת ברגשות של ייאוש ושל אימה.
‏בעיקרון, האנלוגיה הכי הטובה ‏שאפשר לחשוב עליה היא דג
‏שנמשה מהמים, רק שהדג זוכה למות.
‏חשבתי…
‏יש אנשים שמרוויחים משיטות גמילה מהירות
‏כמו קלונידין, נלטרקסון ‏או גמילה מהירה תחת הרדמה כללית,
‏אבל לא עם המינון שלך.
‏עם המינון שלך, את צריכה לקחת את זה לאט.
‏הפחתה של עשרה אחוזים בחודש.
‏את תיגמלי לגמרי אחרי שלוש שנים מלאות בסבל.
‏מה לעזאזל עשית?
‏אל תתנהגי אליי ככה, או שטעיתי לגבייך?
‏לא מצצת לכמה גברים בשביל מנה לפני שנפגשנו?
‏או שאני מבלבל אותך עם אחרת?
‏אתה מפלצת, אתה יודע?
‏התחתנתי עם מפלצת.
‏לא, יקירתי.
‏אני ויקטור פרנקנשטיין.
‏את המפלצת.
‏את היצירה המושלמת שלי.
‏אחרי התאונה כל מה שנשאר ממך ‏הוא גופה על שולחן הניתוחים.
‏וליגודון הייתה הברק. ‏סובבתי את המתג, התיישבת, ותראו…
‏זה בחיים.
‏חשבתי…
‏חשבתי שאתה אוהב אותי.
‏אני… את נס.
‏הגוף שלך פשוט… סופג אותה.
‏לא ראיתי דבר כזה מעולם. ‏כאילו התרופה שלי היא מים ואת פרח.
‏את הדבר היפה והמושלם ביותר שראיתי מעולם.
‏את יודעת, חלק ענק ממך הוא ליגודון.
‏איך יכולתי שלא להתחתן איתך?
‏שלוש שנים?
‏בסדר.
‏אעמוד בשלוש שנים.
‏כי כן, היו לי חיים קשים.
‏ועשיתי טעויות, אבל חשבתי שזה מה שראית בי.
‏כי הסבל הזה חיזק אותי.
‏אז אני מעדיפה שלוש שנים של גיהינום ‏מאשר חיים שלמים איתך.
‏בלי לחשוב פעמיים.
‏את צריכה לדעת שיש לנו מכנה משותף.
‏אני, את ואחיך חולקים משהו במשותף.
‏זיהיתי את זה בשנייה שראיתי אתכם.
‏כאב.
‏אולי תאשימו אותי בכך שאני מתווכת של סבל.
‏אוכל לומר אותו דבר עליכם.
‏אבל אני מחשיבה את עצמי יותר כעדה שלו.
‏את סובלת.
‏את מותשת. חסרת ודאות. מבועתת.
‏בפעם הראשונה זה שנים. ‏לא אוכל לקחת ממך את הכאב הזה.
‏אבל אוכל לתת לך משהו תמורתו.
‏וזו לא תרופה.
‏לפני שנים, הצעתי לך ודאות.
‏הערב, בהירות.
‏בלי מחויבות.
‏אני בספק.
‏את יודעת מה היה יוצא מאחיך?
‏משורר.
‏זה היה הכישרון שלו. כמובן, משורר עני.
‏אבל בכנות, יש סוג אחר?
‏אני והוא חולקים גם את זה.
‏שנינו מבינים ש…
‏הביטוי הנשגב ביותר של השפה הוא לירי.
‏אז…
‏קצת בהירות בשבילך.
‏אחרי הכול, מה זה שיר ‏אם לא מרחב בטוח לאמת קשה?
‏הנה שיר.
‏חשבתי עליו כשאתם, ‏יצורים מתוקים שכמוכם, התחלתם לבנות ערים.
‏אני קוראת לו, "העיר אשר בים".
‏"הו! המוות התקין לו כס מלכות
‏"בעיר מוזרה אשר בדד יושבת
‏"במרחקים, אי שם במערב מבלי לשקול
‏"אל המקום שבו הטוב והרע ‏הגרוע והטוב מכול
‏"הגיעו ומצאו את מנוחתם הנצחית
‏"קרני האור מגן העדן אינן מעזות
‏"לחדור אל הערב הארוך שבעיר הזאת
‏"אך אור הרחק מהמים הזורחים
‏"בא ועולה בדממה אל הצריחים
‏"אל כיפות ומגדלים, ‏אל אולמות מלכותיים מכל רחבי תבל
‏"אל מקדשים, אל קירות כפי שנראו במגדל בבל
‏"אל חדרים אפלים שנשכחו מכל לב
‏"מלאים בנחושת מפוסלת ובפרח אבן מלבלב
‏"כנועים תחת חופת השמיים ‏ינוחו מרבצי המים
‏"אבל הו, באוויר נישאת שמועה!
‏"הגל, הבחנו שם בתנועה!
‏"הילת הגילם הלכה והאדימה
‏"השעות נוקפות, אחורה וקדימה
‏"ובשעה שלא נשמעו זעקות, לא אנחות
‏"עד התהום תשקע העיר הזאת
‏"וגיהינום שלא נראה כמותו מנגד יעמוד
‏"ויחלוק לזו העיר כבוד"
‏חשבתי שאת מציעה בהירות.
‏קחי רגע לעכל. את תביני.
‏פרדי. היי.
‏תקשיב, יש לנו שני מטעני נפץ בפנים לעזרה,
‏אבל אם יתפסו אותנו, ‏אני אגיד להם שאתה התעקשת.
‏רואה, נכון שזה מדהים כמה אפשר להשיג
‏כשמוציאים את הראש מהתחת? ‏-כן.
‏הבניין ייפול, אבל זה יהיה איטי וקשה.
‏הוא ייפול? ‏-כן.
‏אתה מוכן?
‏כן, אנחנו מוכנים להתחיל.
‏תן לי את הקשר שלך.
‏אני צריך חמש דקות בפנים, עליי לעשות משהו.
‏בחייך, בנאדם.
‏הפצרת בנו להגיע לכאן מהר, ‏אל תיתן לנו לחכות.
‏אני צריך חמש דקות.
‏ואז אתן לכם אישור ‏ותוכלו לעשות את מה שאתם עושים.
‏בסדר? למען האל. קצת סבלנות.
‏איזו בדיחה מזדיינת.
‏היית צריכה למות פה, מותק.
‏זה היה הופך אותך לאישה הגונה.
‏טוב, פרוספרו, אחי…
‏יש לי דבר אחרון לומר לך.
‏מנוחתך שתן, מניאק.
‏מה נסגר?
‏מותק. זה מביך.
‏לפחות תסגור את הרוכסן.
‏אחרת זה פשוט… טוב, זה משפיל מספיק, לא?
‏לא? תשאיר אותו להתנופף?
‏אתה הבוס, נכון?
‏זה הסולנום המשתק.
‏קצת נסחפת שם.
‏ולמען הדיוק,
‏אני מנסה לא להתערב ישירות אף פעם, אבל…
‏הפלייר גרם לי לחשוב.
‏לעזאזל עם זה.
‏כן? הכול בסדר?
‏עוד.
‏אל תגיד לי את זה, ויני.
‏הכדור יונף בשעה 20:00, הערב.
‏הבניין הזה ייהרס או שאני…
‏אני אבוא לשם,
‏ואני אעקור לך את השיניים עם פלייר.
‏לרוב אני לא אוהבת ללכלך את ידיי כל כך, ‏אבל מותק, הרווחת את זה ביושר.
‏יש אישור, תתחילו עם ההריסה.
‏יצאת מהבניין?
‏מה לעזאזל אמרתי? תניפו.
‏בסדר, חבר'ה, מוכנים?
‏רופא שיניים.
‏זה החלק הכי מצחיק.
‏זה מה שהיית בחיים המקבילים.
‏היית רופא שיניים. ואפילו רופא שיניים טוב.
‏ואני לא יודעת,
‏אני משערת שזה הופך את מה שעשית לגרוע יותר.
‏אין צורך להיבהל.
‏אין צורך לחשוש ממה שאורב מעבר לפינה.
‏פחדת לאורך כל חייך.
‏ועכשיו אתה זוכה להפסיק לפחד.
‏זה פה, פרדריק. אני סוף סוף פה.
‏הדבר המגניב הוא ‏שאף אחד לא זוכה לראות את זה.
‏בכל מקרה, מנקודת התצפית הזו.
‏אז לפחות תנסה להעריך את זה.
‏זה לא טוב.
‏אתה יודע, ‏יכולתי לעשות את זה בכל דרך שאבחר.
‏היית יכול לקבל התקף לב ברכב שלך. ‏הקוקאין היה הכנה נהדרת לכך.
‏היה יכול לפגוע בך אוטובוס.
‏אבל היית חייב להחזיר אותה הביתה.
‏והיית חייב לתפוס את הפלייר.
‏אני עוזבת.
‏יש לי פגישה עם אבא שלך.
‏הוא לא התייחס אליך כראוי, פרדי.
‏רק רצית שהוא יאהב אותך.
‏רק רצית את האישור שלו.
‏וזה עדיין לא תירוץ.
‏פרדי מת.
‏זה אומר שרק אנחנו נשארנו.
‏אתה זוכר את העסקה. אתה זוכר את התנאים.
‏אני יודעת שאתה זוכר.
‏"הגעתם לעולם ביחד, ואתם תעזבו אותו ביחד,
‏"או שאין עסקה", זה מה שהיא אמרה.
‏יש רק דרך אחת החוצה.
‏ואני חושבת שאתה יודע גם את זה.
‏אני אוהבת אותך.
‏יותר מכל אדם אחר.
‏ועכשיו אני צריכה שתהיה גיבור שוב.
‏אני צריכה שתהיה אח שלי.
‏אנחנו צריכים שאתה תהיה הגיבור שלנו.
‏אלה ה-80. ליגודון 80 מ "ל.
‏וזה העניין, ברגע שמתחילים אי אפשר להפסיק.
‏אתה חייב לקחת את כולן ברצף,
‏כי זה עלול להכאיב אם תפסיק, כפי שאתה יודע.
‏אם תבלע אותן מהר, לא תרגיש את זה.
‏לחץ הדם שלך יצנח ואתה… אתה פשוט תלך לישון.
‏אין דרך אחרת?
‏אין.
‏הרצתי את כל האפשרויות. ‏את כל התרחישים האפשריים.
‏תסמוך עליי, תמיד סמכת עליי.
‏זו האפשרות היחידה. זהו זה.
‏קדימה. אתה מסוגל.
‏איזו אגדה.
‏איזה מלך.
‏אתה מציל את כולנו.
‏אתה אגדה.
‏אתה מלך.
‏אתה מציל את כולנו.
‏לא אתן לך לצאת מזה בכזו קלות.
‏שוב שלום, חתיך.
‏- נפילת בית אשר -
‏- מבוסס על יצירותיו של אדגר אלן פו -
‏תרגום כתוביות: טל מלכה