EN NETFLIX-SERIE
BASERET PÅ SERIEN VIKINGS AF MICHAEL HIRST
Europa i det 11. århundrede
Den store viking Regnar Lodbrog er blevet en legende…
I de 100 efterfølgende år
forlod vikinger deres nordlige hjemlande
og bosatte sig i hele Europa, mange i England.
Men da bosættelserne havde fremgang,
blev de en trussel mod deres saksiske naboer,
og den engelske kong Æthelred II blev opfordret til at løse
vikingeproblemet…
DANELAGEN, VIKINGEBOSÆTTELSE
TÆT PÅ LONDON
Mine gode venner!
Gode venner. I aften på Sankt Brictiusdag
tager vi afsked med min lillebror,
prins Harald Sigurdsson, fremtidig konge af Norge.
Han tror, han har beæret os med sit nærvær,
men vi ved, det er ham, der nyder godt af besøget.
-Skål! -Skål!
Må Herren føre dig til tilbage til Norge.
Pas på dig selv, indtil vi ses.
Hvor skal du hen?
-Ville du ikke følge mig til båden? -Jo.
Men kongen vil se os.
Vi er på vej til London.
Men du finder nok en bedre afsked end mig.
Broder.
Hvornår kommer du tilbage til England, prins Harald?
Det ved jeg ikke.
Måske når jeg hører en god grund.
Prins Harald, båden venter. Vi må af sted.
-Prins Harald! -Prins Harald!
Prins Harald.
God rejse.
Hil prins Harald.
Prins Harald?
KONG ÆTHELRED DEN ANDENS SLOT
Sten. Mine trofaste vagter.
Deres højhed. Vi kom, så snart vi kunne.
Det er sankt Brictiusdag,
og I har siddet til festmåltid med familien.
Så tag venligst plads.
De sagde, det var vigtigt. Er der en trussel?
Ja.
For over hundred år siden,
i et forsøg på at få vedvarende fred med jeres folk,
oprettede mine forgængere Danelagen.
Ja.
Vi har været her længe. Mange har glemt deres modersprog.
Nemlig. De føler sig nok som saksere.
Ja.
Men det er problemet.
Det er de ikke.
Dette er ikke deres hjem.
Når ukrudtet gror i kornet,
kan marken kun renses på én måde.
I aften beordrer jeg derfor,
at alle vikinger på øen…
…skal udryddes.
Danemordet udrensede alle vikingebosættelser
fra de engelske kyster…
Men massakren gik ikke ubemærket hen i norden,
hvor Knud den Store af Danmark beordrede alle vikinger
til at samle sig i Kattegat og danne en hær…
…for at søge hævn.
NORDSØEN - TÆT PÅ KATTEGAT
Træk!
Leif!
Fjorden!
Tilbage!
Træk tilbage, nu!
Pres!
Ro ud i bølgen!
Pres!
Hårdere!
Pres!
Freydis, spænd dig fast!
Pres!
Træk!
-Pres! -Ro! Kom så!
Pres!
Hold tilbage!
KATTEGAT, NORGE
Nej. Det er ikke ham.
Nej.
Kattegat…
Det er smukkere, end jeg havde forestillet mig.
Og større.
Her. Kast den over.
-Linen? -Ja.
Hvordan i Odins navn undgik I stormen?
Nåede skibe fra vest frem i aftes?
Nej, kun to skibe fra før stormen.
Det er muligt.
Toke, Ulf, bliv her ved bådene og forsyningerne.
Freydis, tjek med kaptajnerne.
Resten kommer med mig og gennemsøger byen.
Jeg tager med.
Nej. Du får din stund.
-Der er så mange. -Der er endnu en.
Ude ved…
Hvor mange har vi mistet?
Flere hundrede.
Hjælp med at flytte dem. Vi mangler folk her.
Parfume!
Duft!
Parfume!
Njal…
Dig, Yrsa og… Liv!
Spred jer, og gennemsøg markedet.
Jeg ser i riddersalen, om de har betalt.
Vi ses tilbage ved bådene.
Hvor er du fra?
Grønland.
Hvilken rejse var det?
Lang. Fem uger. Uden stop.
Fem uger på åbent hav i den?
Jeg er imponeret.
Så imponeres du nemt.
Det passer ikke.
Jeg har høje forventninger.
Det har jeg også.
Er du fra Kattegat?
Nej, fra Ringerike.
Jeg er Harald Sigurdsson.
Hvem er du?
Jeg hedder Freydis.
Efter en lang rejse i en så lille båd
må et varmt bad lyde godt for én, der er godt vant.
Efter en lang rejse i en lille båd vil meget lyde godt.
Vær hilset, broder.
Er du lige kommet?
Ja.
Gennem stormen? Hvor søgte I ly?
Det gjorde vi ikke. Den ramte os til søs.
Kom, og sid ned.
Fortæl os dit navn.
Leif. Leif Eriksson.
Første gang i Kattegat?
-Første gang i Norge. -Fra Island?
Nej, Grønland.
Du er rejst langt
og må have familie, der blev dræbt i massakren. Som os.
Nej. Jeg ved ikke, hvad du mener.
Massakren på sankt Brictiusdag.
Den engelske konges mord på vores folk.
Det er, hvad det her er.
Et kald til alle vikinger om hævn.
Hvis du ikke er her til samlingen, grønlænder,
hvad bringer dig til Kattegat?
Jeg leder efter en viking, der går med dette kors.
Hvor har du frakken fra? Jeg vil have den.
Jeg fordobler dens pris.
Det er, hvad den kostede mig.
Mere havde fået mig dræbt.
Ved du, hvem jeg er?
Jeg er Alfrun fra Trundelike,
og vil jeg have din frakke,
skal dit svare være: "Ja, Alfrun. Øjeblikkeligt, Alfrun."
Er du med?
Nej, Alfrun.
Gå din vej.
Stop!
Ved du ikke, hvor du er? Du er på hellig grund.
Beklager.
Med al respekt.
Du kæmper sådan, men er her ikke til samlingen.
Hvad betyder den mand og hans kors for dig?
Det vedkommer kun mig.
Det er et engelsk kors, grønlænder.
Det viser detaljerne.
Kun en viking, der har været der, ville gå med sådan et kors.
Er du altid sådan efter en rejse?
Beklager du dig?
Slet ikke.
Jeg er bare… nysgerrig.
Er der noget galt?
Nej.
Hvordan kan du ikke være fra Kattegat, men have et kar?
Jeg er Harald Hårfagers oldebarn.
Ham kender jeg ikke.
Er det hans kar?
Hvorfor er du i Kattegat, Freydis fra Grønland?
Jeg skal finde én.
Hvem gjorde det?
Den person, jeg søger.
Hvad skete der?
Da jeg var yngre,
kom en mand til vores hjem, da min far og brødre var ude.
Han sagde, han var en kristen viking.
Det havde jeg aldrig hørt om før.
Da han indså, jeg var alene,
angreb han og slog mig bevidstløs.
Da jeg vågnede, lå jeg nøgen på maven.
Jeg var bundet til sengen.
Han voldtog mig mange gange, slog mig og kaldte mig en hedensk skøge.
Jeg vidste ikke, hvad en hedning var.
Da han var færdig,
fandt han sin kniv,
indridsede det på min ryg
og sagde, han omvendte mig.
Jeg har aldrig set det, men ved, det er et kors.
Hvad hedder forbryderen?
Måske kan jeg hjælpe med at finde ham.
Et skib er på vej.
Olaf!
Harald.
Olaf.
Det er ham.
Og Gunnar Magnusson.
Broder.
-Velkommen. -Er det manden…
Ja. Det var det.
Jeg troede, stormen tog dig.
Vi blev skånet af Guds nåde.
Vi så de tidlige tegn og ventede i Riska.
Ikke nu.
Kom.
Rejsen er ikke lang.
Spis. Vi må rejse, før det bliver mørkt.
Toke, Yrsa, hent jeres ting.
Ved guderne.
Det er en hær.
Deres Højhed, lad mig præsentere
Olaf Haraldsson og Gunnar Magnusson.
Knud den Store af Danmark.
Jarl Olaf, jeg har hørt meget om dig.
Tak, Deres Højhed. I lige måde.
I må være sultne efter rejsen.
Harald siger, I er beslægtede.
Vi har samme mor.
Han er min ambitiøse lillebror.
Vi er begge ambitiøse.
Harald nævnte Deres plan om at angribe England
og hævne kong Æthelreds massakre.
Hvordan kan vi være til tjeneste?
Jeg forstår, I har viden om de engelske fæstninger,
særligt omkring London.
Ikke kun viden. Vi byggede dem for kong Æthelred.
Gunnar placerede dem selv.
Så er jeres evner uvurderlige for vores sag.
Vores plan er at overraske englænderne, sende søstyrken op ad Themsen.
Det vil ikke virke.
Themsen er befæstet fra flodmundingen til byen.
Englænderne har vagttårne langs kysten.
Så lad os høre din strategi.
Ikke endnu.
Jeg har et problem, der først skal løses.
Så sig da frem.
De har samlet mange stammer her, kong Knud.
Antallet af mænd under Deres flag imponerer mig.
Mange af de stammer er dog hedenske.
Jarl Olaf, invasionen er hævn for drabet på vores folk.
Alle vikinger.
Jeg skelner ikke mellem hedninge og kristne.
Men det gør jeg.
Og jeg nægter at kæmpe med dem.
Min Gud og frelser, Jesus Kristus,
ville ikke godkende en sådan union,
da den ville være blasfemi og dømt til at fejle.
Og dog er du her.
Derfor må du have overvejet midlet.
Ja.
En masseomvendelse.
Er du gal?
Tidspunktet har aldrig været bedre,
nu, hvor lederne af alle de hedenske stammer er samlet.
Forslaget ville starte en borgerkrig.
Kong Æthelred havde ikke angrebet Danelagen,
hvis han ikke troede på sine fæstningers overlegenhed.
Fæstninger, vi byggede.
Og uden den viden vil I angribe i blinde.
Det er mit tilbud.
Så beklager jeg, Jarl Olaf.
I er rejst forgæves.
Han må være vigtig.
Han er ikke kommet ud af teltet.
Det forandrer alt.
Det forandrer intet.
Virkelig?
Hvad er din plan så?
At tage derned og søge hævn?
Ja, om nødvendigt.
Jeg deltager ikke.
Så bryder du løftet til min far.
Jeg lovede ikke din far at være et fjols.
Hvad ved vi om stedet?
Træer, byer og kæmpehære?
Nordboerne er fremmede.
De er vikinger som dig.
Nej.
Vi er grønlændere,
som dig.
Indtil i morges havde ingen iblandt os
set flere end 40 mennesker samlet.
Nu ser jeg flere folk end i Island og Grønland tilsammen.
Vi må se i øjnene, at det, vi kom her for, nu er håbløst.
Du skulle ikke have stoppet mig i havnen.
Det ville være ovre.
Og du ville være død.
Så ville jeg være i Valhalla
og spise med Odin og guderne.
Og far ville være stolt.
Jeg er ikke rejst helt fra Grønland for at gøre far stolt.
Jeg kom for din skyld.
Hvad prøver du at sige?
At det er håbløst?
Du ved, jeg ikke stopper, før jeg får hævn.
Nej.
Du må stole på mig.
Hvordan går det, bror?
Må jeg komme ind?
Har Knud skiftet mening?
Nej.
Hvad har vi så at tale om?
Vores bror, Sten.
Halvbror, som dig.
Sig ikke, du ikke står ham nær.
I tjente sammen i kongens styrke.
Du er gudfar til hans børn,
der begge blev dræbt i massakren.
Ja.
Jeg beder for dem hver aften.
Men føler du ikke en pligt
for at hævne dig?
Hævn er hedningernes motiv.
Min frelser, Kristus, forbyder det.
Din frelser har dog intet problem med engelsk guld.
Du ved mere om englænderne end blot deres fæstninger.
Du kender deres rigdomme.
Knud ændrer ikke planer for at tage hensyn til din fromhed.
Og når han erobrer England,
vil han bruge rigdommene til at udvide imperiet.
Og hvad vil du have opnået med din hellighed?
Du bør få et bredere perspektiv på din kristne mission, halvbror.
Det kan tjene dig og din frelser bedre i det lange løb.
Han kender dig godt.
Hvad laver du her?
Kom med, før en af de pokkers kristne ser dig.
Af sted.
Havde Jesus-tilbederne taget dig i at strejfe rundt,
havde du været i fare.
Her, hjælp mig.
Amen.
Velkommen, venner!
For over hundred år siden
rejste en stor vikingehær mod England for at hævne Regnar Lodbrogs død.
Den opnåede sit mål.
Og efter mange store sejre
blev vores folk inviteret til at slå sig ned i bosættelser.
Med tiden kom vores kære for at bo og arbejde der.
Danelagen blev deres hjem.
For et år siden
ændrede alt sig.
Og en nedslagtning begyndte.
En massakre.
Ukendt i vores folks lange historie.
Et angreb.
Ikke kriger mod kriger.
Men mod uskyldige kvinder og børn.
Angrebet havde kun én årsag.
At udrense England for vores folk.
I er blevet tilkaldt af en grund.
At hævne drabet på vores folk
og vise englænderne, at de ikke kan dræbe vikinger
og forvente, vi ikke handler!
Det ville vores forfædre ikke.
Det ville Ivar Benløs og Bjørn Jernside ikke.
Det vil jeg ikke.
Vil I?
Nej!
I er her for jeres familier!
I er her for jeres ære!
I er her, fordi I er vikinger!
Vi vil kæmpe mod englænderne, men ikke med kristne.
De kristne dræbte min familie.
De er min sande fjende.
Og du er min, hedning.
De mænd er blot afgudsdyrkere.
Ja!
Satantilbedere.
Tilbed dette!
Ja! Kom!
Gorm!
Nok!
Jarl Gorm!
Du vil ikke kæmpe med kristne.
Men hvad er jeg?
Tilbragte jeg ikke hver sommer som ung med din familie?
Elskede du mig ikke som en søn?
Jarl Nori, en from kristen.
Jeg så din søster, da massakren fandt sted.
Hvad ville hun sige til, at du nægter at kæmpe med dine brødre?
Ville hun mon kalde dig en kujon?
Om jeres gud er Odin eller Kristus,
betyder intet for mig!
Det gør kun jeres ære!
Kun jeres mod!
Blodet…
Det er ikke mit blod.
Det er vores blod. Vikingeblod.
Det vil det altid være.
Vi er med dig, Harald Sigurdsson.
Det er vi også.
Hvad hedder du?
Freydis. Frejdis Eriksdottir.
Erik fra Jaren?
Bare rolig. Jeg var en ven.
Hvor er han nu?
Med hæren på sletten?
Nej.
I Grønland, hvor vi bor.
Du er langt væk hjemmefra, Freydis.
Hvad har du at gøre her?
Jeg er på en mission.
Mere kan jeg ikke sige.
Her er ikke sikkert for tilhængere af den gamle skik.
Kun Kattegat er sikkert.
Når du ser din far igen, skal du hilse fra Estrid Haakon.
Han vil huske mig.
Er Leif tilbage?
Nej.
Hæren bevæger sig.
Hvad gør vi? Skal vi vente på Leif?
Nej. Han har allerede sagt, hvad vi skal gøre.
Vi tager til Kattegat.
Det er ham. Det er Eriksson.
Er din far Erik Thorvaldson? Erik den Røde?
Hvorfor spørger du?
Vores navn er Becken.
Din far dræbte vores bror Sven.
Min fars fortid angår ikke mig.
Din far er morder.
Han stak af for at undgå straf. Det angår dig!
I begår en fejl.
Nej, Eriksson.
Fejlen var din.
Grib ham!
Dit hedenske svin.
Du er som din far.
Du tager fejl.
Var jeg som min far, ville I være døde.
Eriksson!
Fra Grønland.
Søn af vikingekrigeren, Erik Thorvaldson,
bandlyst fra Norge og Island for mord.
Den selvsamme.
Med en far som Erik den Røde
lærer man at kæmpe sådan.
Jeg hedder Leif.
Harald Sigurdsson.
Vi mødtes i går.
Det husker jeg.
Og jeg hørte dig i aftes.
Du er god til ord. Du rørte mange.
Rørte jeg dig?
Freydis sagde, du var kaptajn på båden fra Grønland.
Jeg kunne bruge kampdygtige kaptajner.
Slut dig til os i England, og opnå storhed.
Storhed?
Jeg troede, I skulle til England for hævn?
Det skal vi.
Men sande vikinger sigter altid efter storhed.
Det definerer os.
Som sagt er du god til ord.
Jeg vil tænke over det.
Forresten…
Din søster.
En fantastisk kvinde.
Jeg vil vide mere om hende.
Når hun indser, du er kristen,
finder du ud af alt, du vil vide.
Vi får se.
Hold øje med ham.
Åbn portene.
Jarl Haakon.
Kong Knud.
Jeg vil bede om, at min hær må slå lejr uden for murene
og rejse mod England fra jeres havn.
Jeg lover, jeres love overholdes.
Så er din hær velkommen.
Du og dine mænd vil være mine gæster.
Fremad.
Jeg kendte din mand, Jarl Haakon.
Han var en god mand.
Det kræver en stærk person at holde byen åben
efter det, der overgik ham.
De må ikke forveksle tolerance med tilgivelse, kong Knud.
Mine øjne er altid åbne.
-Grønlænder. -Hvad er det?
Du må ikke komme ind.
Hold jer væk!
Væk herfra!
Venner!
Det er en historisk begivenhed.
Vi takker Jarl Haakon
for at åbne byen for vores retfærdige sag.
Det er en ære at være her i Kattegat
i Regnar Lodbrog og hans sønners riddersal.
At spise ved samme bord som Lagertha
og alle heltene før hende.
Deres eftermæle ydmyger og inspirerer os.
Men nu skal vi skrive historie.
Kujonerne i England skal opleve,
at vikingerne, trods vores forskelle,
stadig er ét folk.
Ja!
Ét hjerte.
Ja!
Én sjæl.
Godt.
Jeg er ikke enig i alt.
Ikke nærmere, grønlænder.
Hvad end du planlægger, skal du ikke gøre det.
Jeg dræber dig om nødvendigt.
Vær ikke bekymret for mig.
Goddag, kristen.
Nu får du et kors af mig.
Grib hende!
Nej!
Dette er ikke dit hus, Jarl Olaf!
Kun jeg kan dømme her.
Tillader du mord?
Det har I alle bevidnet.
Jeg kræver retfærdighed!
Det gør jeg også!
Det gør jeg også.
Den mand voldtog mig og blev dømt skyldig i Grønland.
Jeg har ret til at søge hævn.
Løgne!
Hun fortjener at dø.
Straf hende nu, eller vi brænder byen ned.
Sig, hvad jeg skal gøre.
Jeg tror på hende!
Vis dem det.
Hent hende.
Han gjorde det mod hende.
Var han i live, blev han tvunget til at tilstå.
Godt, vi slap af med ham!
Stilhed!
Straf nu!
Jeg afsiger dom i morgen.
Jeg står bag Jarl Haakon.
Vi venter på dommen.
Før dem bort.
Tekster af: Christian Vinther