Videre!
OLAFS LEJR VEJEN TIL VINGULMÖRK
Hvor er han?
Hallo!
Hvor er Olaf?
Bortført!
Bortført af Tveskæg!
BASERET PÅ SERIEN VIKINGS AF MICHAEL HIRST
Min pil ramte først.
Du laver mad.
Ikke så hurtigt.
Min pil ramte hjertet.
Du laver ikke blot mad, du bærer den også.
HÅLOGALAND, NORGE 320 KILOMETER NORD FOR KATTEGAT
Lad mig skifte bandagen.
Det føles helet.
Det skal jeg nok afgøre.
Lad mig se.
Såret er lukket til.
Og infektionen er væk.
Hvad sagde jeg?
Men det er ikke færdighelet.
Men tilstrækkeligt til at tage til Kattegat.
Forbind det.
Frejdis.
Jeg kan ikke blive her.
Jeg må mødes med Tveskæg og kræve, hvad der er mit.
Forventer du, at han uden videre forærer dig Norge?
Knud aflagde en ed.
Ja, men det gjorde hans far ikke.
Tveskæg førte ikke en hær til Kattegat for at ære jeres aftale.
Han vil forstå, når jeg forklarer det.
Han jagter Olaf!
Hvorfor skulle han ikke jagte dig?
Desuden ved vi heller intet om Kattegats tilstand,
eller hvem der lever.
Endnu en grund til at vende tilbage.
Jeg frygter ikke Tveskæg.
Det burde du måske.
Hvad vil du helst?
Blive her i ødemarken?
Ja.
Eller et nyt sted.
Hvorfor ikke opfostre børn, hvor der ikke er krig?
Fordi mine børn skal herske over Norge,
ikke gemme sig i ødemarken!
Dine børn?
Vores børn.
Skulle vi blive velsignet.
Frejdis…
Jeg må tilbage.
Det ved du.
Du skal tage med mig.
Det er risikabelt at vende tilbage, men det skal jeg.
Olaf skal få betalt.
Kom. Jeg beder dig.
Vi må fortsætte.
Mor!
Velkommen til Kattegat. Er det ikke storartet?
Vidunderligt.
-Døden er for let sluppet. -Kom så, Deres Højhed!
Det er, hvad du er!
Godmorgen, Deres Højhed.
Et skib anløb i morges med nyt fra Danmark.
Kong Knud sender bud. De vandt to store slag over venderne.
-Nyt vedrørende hans tilbagekomst? -Ikke endnu, Deres Højhed.
Atter udtrykker han bekymring for Deres sikkerhed.
Jeg skriver ham et brev for at forvisse ham om min sikkerhed,
og sender det med Dem på Deres færd.
Min mand ville ikke bekymre sig,
hvis ikke De gav ham en grund.
Jeg giver ham grund, fordi Deres sikkerhed er mit ansvar.
Og Londons i hans fravær.
Jeg har hørt ting i ølstuerne.
Hvad De hører i ølstuerne, bekymrer mig ikke.
Vores sikkerhed er glimrende.
Huskarlene lukker ingen trusler ind,
det forvisser jeg Knud om i mit brev.
Hvorfor rejser du?
Dronningen leder først efter mig om en time.
Indtil Knud vender tilbage, og jeg velsignes,
må vi holde disse besøg hemmeligt for dronningen.
Opdager hun det, forviser hun dig.
Det kan jeg ikke bære.
Er du bekymret for dronningens sikkerhed?
For vores alle sammens.
Kongen er i Danmark, Tveskæg er i Kattegat.
-Der er trusler over alt. -Men ølstuerne…
De er næppe troværdige.
Alle trusler er troværdige.
Når man har mistet alt, som jeg har,
forbereder man sig på det værste,
så det aldrig sker igen.
Det må du vænne dig til.
Det er den, jeg er.
Det giver ikke megen plads til lykke.
-Hvad drømmer du om? -Drømmer?
Ja. Dine håb.
Når du lukker øjnene,
hvad ser du for os om 20 år?
Jeg ser mange børn.
De får din kærlighed, som er ren.
Og de vokser op uden den frygt, jeg havde.
Når de er voksne, spreder jeg dem
i hvert deres kongerige, hvor de vil trives.
Undtagen den ældste.
Han bliver særlig.
En stor kriger. Veluddannet og vis.
Og en skønne dag…
Bliver han konge.
-Konge af England? -Ja.
Ingen af vores familier har kongeligt blod.
Og selvom de havde,
vil dronningens to sønner med Æthelred
og Knuds egne børn
gøre den drøm umulig.
Du spurgte om min drøm.
Hvornår er drømme umulige?
Hvad så du?
Jeg…
…troede, jeg så en ulv.
Men jeg tog fejl.
Gjorde du?
At den ikke er her, betyder ikke, at du ikke så den.
Følte du dig truet?
Nej, bare…
…forskrækket, overrasket.
Godt.
Husk på det.
Hvorfor? Hvad betyder det?
De tegn, du leder efter, er overalt,
hvis blot du stoler på, hvad du ser og føler.
Jeg er træt af disse gåder om fremtiden.
Du besvarer ingenting.
Dette er et fredeligt sted,
men skrigene du flygter fra, er ikke ophørt,
bare fordi du ikke kan høre dem.
Er du okay?
Hvad laver du?
Jeg tager til Kattegat med dig.
Du har fået en god plads.
De siger, Svend Tveskæg vil hænge Olaf.
Hængning. En engelsk tradition.
Det burde være blodørnen.
En rigtig vikingehenrettelse.
Men mange af de gamle traditioner forsvinder.
Gå væk.
Er du ikke Leif Eriksen?
Bror til Frejdis.
Jeg hedder Jorundr.
Drink?
Nej.
Kommer din søster til henrettelsen?
Vedkommer det dig?
Mange anser hende stadig som Uppsalas sidste datter.
Jeg troede, hun ville sikre sig, at den kristne tyran, Olaf Haraldsson,
får som fortjent.
Han får som fortjent.
Der er intet, jeg foragter mere end en forræder.
Og du, Olaf Haraldsson…
…er en forræder.
Nej.
Knud gik bag ryggen på mig
og forærede det, der retmæssigt var mit til min bror.
Jeg var i min gode ret.
Du har ingen ret.
Norge var aldrig dit,
dog dannede du en hær.
Konspirerede med andre om at vriste det fra min søns imperium.
Jeg burde dræbe dig.
Dræb mig!
Bare spar mig for din prædiken.
Jeg agter ikke at dræbe dig.
Jeg har andre planer.
Nej!
Knud ligger i krig om Danmark, og jeg må slutte mig til ham.
Jeg indsætter mit barnebarn, Svein,
som konge af Norge.
Svein?
Han holder ikke en måned, før jarlerne dræber ham.
Det gør de ikke.
For du beskytter ham.
Hvis du tror, jeg vil være den drengs vogter
bare for at redde mit liv, er du et fæ.
Jeg vil hellere dø.
Det ved jeg, du vil.
Derfor er det ikke dit eget liv, du redder.
Far.
Vent!
Magnus!
Her er mit tilbud.
Beskyt mit barnebarn, vejled ham til at være konge,
en viking, en mand,
beskyt ham mod alle fjender, som var han din egen,
så gør jeg det samme med din.
Gør du det,
lover jeg, at når tiden kommer,
vil Norges krone,
selvom den aldrig bliver din,
tilfalde ham.
Men…
…skulle der ske Svein noget…
Har jeg dit ord?
Deres Højhed.
-Jeg gjorde det… -For din egen umættelige grådighed.
Jeg var i min gode ret som kone.
Du truede mit kongerige!
Men hvad værre er, bedrog du mig!
Jeg burde få dig dræbt.
I stedet…
…bliver dette dit nye hjem.
Her? I Kattegat?
Ja, her i Kattegat! Hvorfor tror du, jeg førte dig hertil?
For at få mine sønner hjem til Jelling.
Jeg har andre planer.
Du har ført mig til verdens ende!
Ælfgifu!
Vær taknemmelig for, du stadig er her!
Folk i Kattegat!
Jeg har tilkaldt jer for at erklære,
at mit barnebarn, Svein Knutsson,
bliver Norges nye konge!
Og at hans mor,
Dronning Ælfgifu af Danmark,
vil forblive her i Kattegat som hans regent.
For at garantere, at Kattegat forbliver sikker og beskyttet,
har jeg anbragt jarl Olaf Haraldsson,
en tidligere fjende,
men nu min ven, som kongens vogter.
Forræder! Gå hjem!
Der bliver ingen henrettelse i dag.
Tak, kong Tveskæg.
Skuffet?
Ja!
Så må vi lave om på det.
Venner!
Kattegat trues af en gammel allieret.
Min bror, Harald Sigurdsson,
mener, at han er Norges retmæssige konge
og har overbevist den hedenske heks,
Frejdis Eriksdottir, om at støtte denne færd.
Lige nu samler de
en hedensk hær, der skal dræbe kristne,
og de marcherer mod Kattegat!
Det vil jeg ikke lade ske!
Hvad vil du stille op?
Denne kiste og to magen til
til den mand eller familie, der skænker mig deres hoveder!
Skynd dig.
Mor, det er hende.
Det er hende.
Se?
Vi skal afsted. Kom.
-Gå derned. -Vi skal over.
Hvor skal de hen?
-Først betaling. -Se! Jeg sagde, det var hende!
Du er hende, ikke?
-Hvem? -Du er Frejdis!
Troens Vogter, er du ikke?
Jeg ved ikke, hvem du mener.
Jeg så din skjoldprøve fra Kattegat.
Jeg genkender dit sværd.
Du er kommet for at hjælpe os.
Nej.
Beklager, men du forveksler mig.
Kom, vi må skynde os i bådene.
Hvor skal I hen?
Vores landsby blev tilintetgjort af Kåre før Kattegats fald.
De kristne jarler lader os ikke genopbygge den.
Vi finder et nyt hjem.
De både er ikke havdygtige.
Bliver det uvejr, drukner I på åbent vand.
Vi har hørt, der venter os skibe derude.
Hvortil?
Til et nyt Uppsala på den anden side.
Et sted ved navn Jomsborg.
-Tre mønter, hedning. -Vi skal afsted.
Hurtigt! Ellers går vi glip af tidevandet.
Tak.
Jeg har plads til to mere!
Ombord i båden.
Amen.
Rør ikke nadveren, Deres Højhed. Den er forgiftet. Stop ham!
Stop ham! Stop!
Stop den mand!
Lad ham ikke slippe væk!
Fang ham!
Løb rundt om!
-Fang ham! -Stop ham!
Stop ham!
Fang ham!
Denne vej!
Hvor er han?
Hvilken vej?
Derned! Kom nu!
Før ham til cellerne.
Jeg har set dem.
Er du sikker på, det er dem?
Jeg kæmpede med prins Harald i London.
Jeg kender hans udseende,
og flokken omkring kvinden kaldte hende Troens Vogter.
Hvor er de?
Nej. Jeg kan føre dig dertil, men det vil koste.
Du kunne intet have gjort for at hjælpe.
Jeg kunne ikke indrømme, hvem jeg er.
De søger vejledning hos mig, men i stedet…
…giver jeg dem tvivl.
Jeg burde være Troens Vogter.
En skønne dag…
…vil det ikke være sådan.
Held og lykke.
En mere.
Tiden er inde.
Hav det godt.
Tag plads.
Gør din far stolt.
Gør mig stolt.
Det gør jeg, bedstefar.
Stol på jarl Olaf.
Han beskytter dig, indtil din far eller jeg vender tilbage.
Det gør jeg.
Dygtig dreng.
Jeg vil ære mit løfte.
Jeg ligeså.
Stoler du på Olaf?
Jeg behøver ikke stole på ham.
Han skal stole på mig.
Jeg skulle aldrig have lyttet til dig.
Du lyttede til din ambitioner, ikke mig.
Har du flere tanker om magt, så hold dem for dig selv.
Du er en magtfuld kvinde her, Ælfgifu.
Du er dronning i et stort land.
Indtil min søn og jeg myrdes af dets jarler.
Det vil jeg ikke lade ske. Stol på mig.
Stole på dig?
Nej, aldrig igen.
Vi får se.
Olaf!
Hvad er der?
Vi har fundet prins Harald.
Dusørjægerne er efter ham.
Gør klar til at følge med. Saml mændene.
Deres Højhed.
Er De klar til Deres første lektion?
Godt. Jeg lover, at De aldrig vil glemme den.
Fyr!
Leif!
-Hvad er dette? -De var efter jer.
Vi skal videre.
Olaf er ikke langt efter.
Kom. Vi skal væk herfra.
Afsted.
Hvorfor vendte du tilbage?
For at se Tveskæg og informere ham om Knuds løfte til mig.
Det er for sent. Tveskæg har forladt Kattegat
og udnævnt sit barnebarn til Norges nye konge.
Sven? Knuds søn?
Ja, og gjort Olaf til hans vogter.
Hvorfor går vi så denne vej? Jeg skal tilbage og konfrontere min bror.
De mænd var dusørjægere.
Olaf har sat en pris på dit og Frejdis' hoved.
I er ikke i sikkerhed nogen steder. Vi må fortsætte.
Stadig varm! De er ikke nået langt.
To fodspor nåede dertil.
Et andet gør dem selskab og fører dem den vej.
De har kurs mod kysten.
Kom så!
Kom ind.
Tilgiv mig, Deres Højhed.
Jeg vil bare se, om De mangler noget.
Hvad ved vi om lejemorderen?
Ikke meget, men det kommer vi til.
I mellemtiden har jeg sat huskarle ved alle døre, så I er i sikkerhed.
Tak, jarl Godwin.
Ja, tak.
Jeg beklager, jeg ikke stolede på Dem.
Min mand vil stå Dem i gæld.
Jeg er stadig i gæld til ham.
Godaften til jer alle.
Du har ændret dig.
-Intet har ændret sig. -Jo.
Du har et blik i øjnene.
En kulde.
Jeg har set det før…
…hos far, men aldrig hos dig.
Vi tager til Novgorod.
-Novgorod? I Rus-riget? -Ja.
Min onkel Yaroslav er hersker der.
Jeg forklarer ham, at Tveskæg er en løftebryder.
Han vil støtte min sag.
Novgorod er langt væk.
Har vi andre valg? Et liv på flugt?
Har jeg nogen chance for at tage det, der retmæssigt er mit,
rejser jeg til Novgorod og danner en hær for at bekæmpe Olaf.
Leif Eriksen!
Vent! Jeg er en ven!
Jeg kender denne mand fra Kattegat. Han spørger om dig.
-Hvad vil du hende? -Jeg er Jorundr.
-Det spurgte han ikke om! -Jeg er jomsviking.
-Hvad er det? -Pirater.
-Havtyve. -Vi tror på de gamle traditioner.
Jeg er her for at hjælpe,
men hvis I vil overleve, må I komme med mig nu.
Vi tager ingen steder med dig.
-Hvad er det mærke? -Skulds net. Troens net.
Jeg har set det før.
Jeg tror, han er her af en grund.
Vi ved ingenting om ham.
Før an.
Tror alle disse folk på de gamle traditioner?
Ja, flygtninge fra den kristne udrensning.
-Finder Olaf os her, er vi fanget! -Nej, vores både når jer først.
Ikke i denne tåge. Ingen sejler i dette vejr.
Det gør vi! Vi kender tågen og tidevandet heromkring.
Vent på os.
Vi kan ikke blive her.
Det er for farligt.
Jeg efterlader dem ikke.
Er det her, jeg kæmper mit sidste slag,
så er det sådan.
Jeg kæmper med dig.
Grønlændere.
Du gør det ikke nemt.
-Lad os komme ud af syne. -Vi må skjule os her.
-Hurtigt! -Kom, skynd jer!
-Kom nu. -Gem jer.
Det skal nok gå.
Jeg har set dig tale med nogen.
Er det Liv?
Ja.
Det tænkte jeg nok.
Hvad fortæller hun dig?
At jeg skal give slip på min vrede.
Det lyder som hende.
Hvorfor er hun her hos dig og ikke i Valhalla?
Fordi…
Da hun var døende, bad hun mig love at møde hende der.
Det kunne jeg ikke.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg ikke længere tror.
Måske er det ikke Liv, som ikke vil give slip på dig,
men dig som ikke giver slip på hende.
Nu…
…har jeg noget at fortælle dig.
Jeg er gravid.
Ved Harald det?
Nej.
Og du må love mig…
-Du må love mig ikke at sige det. -Hvorfor ikke?
For jeg kan ikke føde et barn,
der en dag bliver hersker over en kristen nation.
Vil Harald kræve det?
Nej.
For jeg vil ikke tillade det.
Du tænker på din bror.
Halvbror.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg føler mig forrådt.
Jeg forrådte ham.
Men det er svært
at forlade Norge sådan.
En skæbne, jeg har tænkt på hele mit liv.
Du rejser, men du giver ikke op.
En skønne dag bliver du konge.
Det er din skæbne.
Det er ikke min.
Det ved jeg.
Og jeg ville være en dårlig dronning.
Jeg er uenig.
Du er allerede en god dronning.
Jeg kan se det i dine folk, når de er hos dig.
Jeg forstår ikke hvorfor.
Det gør jeg.
Det er din gave.
Vi har fundet dem.
-De kommer! -Stranden! Løb!
-Afsted! -Ligeud!
Mod stranden! Hurtigt!
Hurtigt!
Løb! Ligeud!
Fortsæt!
De er fanget!
Ingen steder at tage hen!
Ingen nåde!
Dræb dem alle.
-Til bådene! -Til bådene!
Kom i! Skub!
Skub!
Nej!
Se det brænde!
Vi er kommet efter dig, Frejdis.
Kom med til Jomsborg.
Vi klarede det.
Farvel, min bror.
Du vil altid være i mit hjerte.
Og du ligeså.
Novgorod er mod øst.
Og jeg agter ikke at ro dertil selv.
Hvorfor ikke?
Jeg troede, grønlændere kunne krydse ethvert hav.
Det kan vi, men vi foretrækker selskab.
Kom nu. Læg kræfter i.
Tekster af: Anders Søgaard