MICHAEL HIRST: VIKINGEK CÍMŰ SOROZATA ALAPJÁN
VIKINGEK: VALHALLA
KEDVES BARÁTUNK ÉS KOLLÉGÁNK, JAMES FLYNN EMLÉKÉRE
HÉT ÉVVEL KÉSŐBB
Vidd ezt anyádnak!
Anyám!
Megvan!
Gyönyörű! Ügyes vagy, Harald.
Eredj, nézd meg, van-e nyúl a csapdában!
Hajók a kikötőben!
Mi tartott ilyen sokáig?
Két napja vissza kellett volna érned Kattegatból!
Azaz: „Üdv itthon, Akí!”
„Hálát adok az isteneknek, hogy nem vesztél oda.”
Megvan minden a menyegzőhöz?
Minden. Ahogy óhajtottad.
A kicsiknek is hoztam csemegét.
Vigyétek a konyhára!
Nagy lakomát kell megfőzni, nem késlekedhetünk! Gyerünk!
Milyen Kattegat?
Mint egy hangyaboly. Csak hajókkal.
Száz kardot is elcserélhettünk volna.
Fogunk. Hamarosan.
Hallottál a bátyám vagy Harald felől?
Távoli vidékeken látták őket.
Afrikában. Görögföldön.
Azt is mondták, a konstantinápolyi császár zsoldjába álltak.
Elmentek, de az emlékük megmaradt, Freydis. Hősök mindketten.
Köszönöm, Akí, hogy kérdeztél felőlük.
Hogyne.
SZICÍLIA A SZARACÉN KÉZEN LEVŐ SZIRAKÚZA ERŐDJE
HAT HÓNAPPAL A BIZÁNCIAK OSTROMÁNAK KEZDETE UTÁN
Eminenciád, a császáruk is csatlakozott a támadókhoz.
Ne engedjétek őket!
Császárom!
Előre!
Hozd vissza a császárt! Lovasok!
Védjétek a császárt!
Császárom!
Lovasok!
Vidd már innen!
Hátra! Vigyétek biztonságba a császárt!
Vigyétek biztonságba!
Azért hoztál ide, hogy láthassam győzelmünket.
Erre úgy kellett menteni a bőrömet!
Ha nincs mellettem a varég gárdám,
a szaracének, akiket legyőzni készültünk,
térdre kényszerítették volna Bizáncot!
Felség, a látottak ellenére az ostrom jól halad.
Egyre szorultabb a helyzetük.
A csatamezőt a mi halottaink borítják.
És amíg a seregem itt tartózkodik,
a birodalmam központja, Konstantinápoly
védtelen a keletről támadó ellenséggel szemben.
Ha most elhagyjuk Szicíliát, az emír felbátorodik,
és a szaracének tovább terjesztik istenkáromló tanaikat.
Megvethetik a lábukat, és nemcsak Konstantinápolyt fenyegethetik,
de Jeruzsálemet is.
Csendet!
Készüljetek!
Pirkadatkor hazatérünk.
Felség, ha megengedi…
Maniakes tábornok nem téved.
Az ostrom megritkította az ellenséget,
és bár nem osztom lelkesedését a vallásháború iránt, egyetértek vele.
Hiszem, hogy van más megoldás.
Igen, felség, az embereim már megkezd…
Bocsáss meg, de nem az embereidre értettem.
Vagy a tervedre.
Felség, engedje meg harcosaimnak, hogy elfoglalják Szirakúzát!
A harcosaid? Mind a 700 varég?
Ők foglalnák el az erődöt?
Eltévedt vikingek és zsoldosok csürhéje?
A vikingek soha nem tévednek el.
És elfoglaljuk az erődöt.
Tedd félre azokat! Később jól jönnek.
Nem tudom, melyik bűzösebb,
a disznó bele vagy a kén.
Tessék!
Kend az orrod alá! Segít. Egy kevéskét.
Ezt keresed a kastélyban?
Könyvtárnak nevezik.
Ősi görög és egyiptomi írásokat őriznek ott.
Kincseket Afrikából…
és térképeket.
Onnan, ahol kevesek jártak.
Gyönyörű.
Ennyi elég lesz.
Tájékoztattam a császárt.
Holnap este elfoglaljuk az erődöt!
Tévedtél.
Hajnalban.
A barbakánon átjuttatlak, de a kastély más lapra tartozik.
Irány felfelé!
Leif, a lármából a szaracénok is tudni fogják, hogy ásunk!
Helyes. Azt akarom, hogy tudják.
Óvatosan! Várj! Jó!
A fal alatt vagyunk.
Ha eljő az idő, hangos legyen ám!
Erre!
Merre? Nem mondtad, hogy van második alagút.
Nem kérdezted.
Épp időben!
Hoztam segítséget.
Norvégia jövendőbeli királya!
Amint elfoglaljuk a várat!
Hamarosan.
Tényleg annyi kincs van odabent, mint mondtad?
Még annál is több.
Beteljesítjük az álmainkat.
Már ha nem robbantok fel.
Istenem!
Hogy akarjátok begyújtani, és kimenekülni?
Mi sehogy.
Majd ők.
Bízz benne!
Nem keresem a bajt!
Békés utazó vagyok!
Mi szél hozott erre?
Jomsborgöt keresem.
- Az erdő felől? - Nincs hajóm.
Csak két lábam.
Egyedül van!
Mi van a zsákodban?
A holmim.
Óvatosan!
Törékeny.
Állj!
Mi ez az egész?
Azt mondja, Jomsborgöt keresi, de gonosz lapul a zsákjában.
Nem gonosz, csak törékeny.
Mutassam meg?
Gyógyító vagy?
Többek között.
Ez mi?
Kurkuma. Duzzanatokra jó.
Honnan van?
Indiából.
Keletre és délre fekvő távoli föld.
Jártál ott?
Sok helyen jártam.
Pogány vagy, vagy keresztény?
Egyik sem.
Nem ártó szándékkal jöttem.
Stígr a nevem.
- Hol tanultál meg így harcolni? - Nem harcoltam, csak védekeztem.
Mutasd!
Itt és most?
Szívesen látunk Jomsborgben.
- De dolgoznod kell. - Úgy lesz.
Köszönöm!
Harald! Gyere!
RÓMA LATERÁNI PALOTA
A pápai áldás megszerzése…
PÁPAI REZIDENCIA
…nemcsak hitbéli kötelesség, de politikai szükség.
Anglia megkapja Dánia déli megyéit,
cserébe építenie kell 200 templomot.
Kétszáz templomot? Olyan földre, amit el is foglalhatnék?
A Szentatya örök áldásban részesíti népünket,
aminek értéke felbecsülhetetlen.
Neki sikerült.
Jó magasra taksálja.
Közlöm majd vele, ha fogad.
Sajnos az nem lehetséges, felség.
A pápával a küldöttjén, a bíboroson keresztül érintkezhet.
Dánia, Anglia és Norvégia királya vagyok!
Ő pedig a mindenható Szentatya.
Isten küldötte minden keresztény szemében.
A Szentatya látni kívánja.
Igen, ez megbeszélés kérdése…
Isten koronázzon meg a dicsőség és igazság koronájával.
Őszentsége üdvözli szívének kedves fiát Krisztusban,
és nagyra becsüli az egyháznak felkínált jóvátételt
a fosztogatások és a gyalázat ellensúlyozására,
amit a néped követett el megszentelt helyeken.
A teljes vezekléshez azonban
a Szentatya 300 templomra növelte kérését.
Háromszázra?
Igen, és hogy megbizonyosodjon vállalásod kötelező érvényéről,
meg kell nevezned az utódodat is.
Utódot?
Még nem választottam.
Nos, ez így nem kielégítő számára.
De nem is szükséges! Nem szabhatja meg, hogyan uralkodjak!
Mi a baj?
Semmi, Szentséged.
Felzaklatod a Szentatyát.
- Felség, talán jó lenne… - Mi?
Szentséged, Nagy Kanut vagyok.
Anglia királya, az északi birodalom uralkodója.
Elég! Ez nem megengedett!
Nagy utat tettem meg, hogy hűségemről biztosítsalak,
és közvetlenül veled tárgyalhassak.
Nem érti, amit mondasz!
Akkor majd Godwin lefordítja!
Godwin! Közöld a pápával, hogy tisztesség vezérelt utunkon!
Mi folyik itt?
Megsértetted Őszentségét és az egyházat.
Az audienciának vége. Nincs megegyezés.
Köszönöm, hogy eminenciád fogad.
A királyod egy vadember.
Belátom, kissé nyers,
de az elmúlt hét évben bizonyította, hogy az egyház hű szolgája.
Ma nem úgy tűnt.
Nem elég, hogy a hittérítés felgyorsítása végett
belementünk, hogy az Olaf Haraldsson nevű haramiát szentté avassuk,
ám a királyod úgy szól a Szentatyához, mintha egyenlők lennének.
Ennyire nem tiszteli az intézményeink szentségét.
Azért jöttem, hogy ezen finomítsunk.
Ha meghoztam egy döntést, nem könnyű meggyőzni, hogy tévedtem.
Anglia gazdag ország.
Úgy vélem, ön olyan ember,
aki képes megbocsátani a vétkeseknek.
Köszönöm, testvér!
Hamar találtál munkát.
A gyógyítótok esküvőre készül.
Mindig is vándor voltál?
Földművesként kezdtem.
Miért váltottál?
Mert amíg birkát tereltem,
megölték a feleségemet és a lányomat.
Sajnálattal hallom.
Mi hozott Jomsborgbe?
Nagyapám jomsviking volt, mielőtt a Ruszba ment volna.
Sokat mesélt az itt töltött napjairól.
A csatákról, barátságokról, lakomákról…
Ő tanított megvédeni magad?
Nem. Mint a gyógyíreket, ezt a tudást is Indiából hoztam.
Tanítsd meg rá Harald fiamat!
Ahhoz idő kell.
Ennyire sietős a dolgod?
Nem.
A görögök hite szerint Héphaisztosz,
az istenek kovácsa annak a hegynek a gyomrában élt.
És amikor működött a kohója,
rengett a föld, a hegy szikrákat hányt.
A szaracénok tudják, hogy nem laknak ott istenek.
A tűz, ami kifolyik belőle, a Föld mélyéről fakad.
Soha nem unsz rá a tudományra?
Nem.
A tudomány tiszta.
Még többre vágyom.
És amire leginkább vágyom, a citadellában van.
A tudás számomra értékesebb az aranynál.
Amikor hét éve elindultunk Konstantinápolyba,
megfogadtam, hogy visszatérek Norvégiába. Visszavenni, ami az enyém.
Ez a győzelem elég kincset biztosít ahhoz, hogy megtehessem.
És utána?
Hogy érted?
Ismerlek, barátom.
A becsvágyad nem ismer határokat.
Megelégednél Norvégiával?
Tudom, mit akarok.
Közel vagyok hozzá.
Félek, hogy túlságosan is megbízik Haraldban, felség.
Kétség nem fér hozzá, tehetséges harcos,
de nem közülünk való.
A dicsőségért harcol, mint minden viking.
Te talán nem?
Én a bizánci birodalom dicsőségéért harcolok, nem másért.
Georgios…
hűségedhez és bátorságodhoz nem fér kétség.
De a szaracénok vallásának gyűlölete elvakulttá tett.
Onnantól hogy megérkeztél Szicíliába, az emír…
találékonyabb.
Ideje, hogy más próbálkozzon.
Sokat kockáztat felség, ha kudarcot vall.
Én vagyok a világ leghatalmasabb birodalmának császára.
Úgy értem célt, hogy merész voltam, és nálam is merészebb emberekre bíztam magam.
Mondd!
Megtérítettem a népemet.
Feladták a régi isteneiket és a hagyományaikat.
És most térden csúszva csókoljak kezet
valakinek, aki nem találkozna velem?
Akár most is távozhatnék.
Nagy hasznunkra van az egyház támogatása.
Képmutatók támogatása.
A pápa kénye-kedvére kiátkozhat!
Kitagadhat!
És Anglia magára marad Európában.
Elítélnek, mert öltem, hogy király lehessek, pedig…
az ő kezükhöz is vér tapad.
Felség, beszéltem a bíborossal, és megállapodásra jutottunk.
Mennyibe fog ez nekem kerülni?
Háromszáz solidusba.
Nincs ínyemre. Én nem ilyen vagyok.
Egyetértek, felség. De Anglia érdeke ezt kívánja.
Rendben.
Ott voltam reggel.
Láttam, hogy bánt a bíboros Kanuttal.
Nincsenek hozzászokva az olyan férfiakhoz, mint az ön férje.
De szerencsére megoldódott a dolog.
Naiv az, aki azt hiszi, a kenőpénz
megváltoztat véleményeket.
Megerősíti őket.
Ha meg akarjuk változtatni a véleményüket, más utat kell választanunk.
Sajnos ahhoz már túl késő, felség.
Megoldottam a problémát.
Stígr!
- Csatlakozz hozzánk! - Igen, egyél valamit!
Kérek bort!
- Verekedtél? - Nem.
Gyönyörű vagy, Hrefna! Gyere!
Úgy örülök neked!
- Köszönöm! - Anyám!
Tudod, melyik a legerősebb fegyver?
Az új kardunk?
Az elménk.
Látom, elkezdted a fiam felkészítését.
Nagyon okos fiú.
Az apjáról viszont nem beszél.
Mert nem találkoztak.
- Meghalt? - Nem…
Nem tudok róla.
Amikor odébbállt, még nem tudott a terhességemről.
Jó ember volt.
Egészség!
Meglepett ez a hely.
Élénk és boldog.
Jókor érkeztél.
Azaz… nem minden nap ilyen?
Megjártuk a hadak útját.
Láttam a nyomait az erdőben.
Itt még a régi istenekben hisznek.
Északon és délen keresztények az urak.
És az istenük azt parancsolja, hogy pusztítsanak el minket.
Fel kell készülnünk mindenre.
Körülöttetek ellenség.
De nehéz ám ide eljutni, Freydis.
Eddig is sikerült nekik.
Résen kell lennünk.
Ó, nekem hoztad?
Köszönöm!
Ritka, hogy egy vezetőt így szeretnek.
Nem tartom magam szokványos vezetőnek.
Hát, szokványos az nem vagy.
Csodás, hosszú nap volt.
Menj, pihenj le!
Velem tartasz?
A türelem nem neked való, igaz?
Nyugalom! Mindjárt!
Az alagútjuk elérte a falat, uram!
Kétlépésnyire sincsenek az alapzattól.
A császár varégjai…
Igen, felség, a… testőrei.
Miért a legmagasabb pontunkat támadják?
Talán meg akarnak lepni minket.
De már kész az ellenalagút,
és megmutatjuk nekik, micsoda ostobaság volt ez.
Varég testvéreim!
Eddig győzelemre vezettelek titeket?
Igen!
Hagytalak cserben titeket valaha is?
- Nem! - Soha!
- Gyerünk! Mielőtt meggyújtják! - Gyere!
Akkor bízzatok bennem!
És kövessetek akkor is, amikor a szemetek mást mond!
Higgyetek bennem!
És olyan dicsőséget ígérek nektek, amilyet még nem ismerhettetek!
Hol van Kaysan?
Az alagutat zárta le.
Menj!
Kaysan!
Kaysan! Hé! Kaysan!
Mondtam, uram, hogy a szaracénok beomlasztják az alagutat.
Gyerünk!
A varégok kiváló testőrök, felség.
De nem…
Hallgasd!
Hová mennek?
Mire vártok?
Kövesd az embereidet! Kövesd a varégokat!
Hé!
Tábornok!
Eminenciás uram, vissza kell vonulnia a várba!
Gyerünk!
Fel a várba!
A feliratot fordította: Varga Attila