‏- קונסטנטינופול -
‏הראלד!
‏כך נראית תהילה, חבריי.
‏מה? היי!
‏קבלת פנים של גיבורים! קדימה, תירגע.
‏הראלד!
‏שליט כול יכול, צרף את החיילים האלה ‏לשורות מלאכיך הקדושים,
‏שמור עליהם בכוחך וספק להם את הגנתך.
‏אמן! ‏-אמן!
‏היום אנו מברכים את שובו ‏של הצבא האהוב שלנו…
‏וחוגגים את ניצחונו המוחץ בסיציליה!
‏ניצחונם של הבנים שלכם,
‏בני העם האדיר ביותר בעולם,
‏עמה של קונסטנטינופול.
‏אימפריה שמשתרעת מהאלפים ועד אסיה!
‏כעת, אני מציג את אשתי, הקיסרית זואי.
‏גאורגיו מאניאקיס… והראלד סיגורדסון,
‏אתם בניה האמיתיים של קונסטנטינופול.
‏ואנו חבים לכם חוב.
‏כגמול על ניצחונכם בסיציליה,
‏אנו מעניקים לכם את התואר, "ספתרוקנדידטוס",
‏הכבוד הנעלה ביותר שניתן ללוחם אימפריאלי, ‏מעמד שאותו מסמל השריון החדש שלכם.
‏שאו עיניכם לגיבורים שלכם!
‏חזרת.
‏- ויקינגים: ולהאלה -
‏באתי לקחת את ויליאם.
‏אני בן משפחתו. אין לך זכות לקחת אותו.
‏הוענקה לי סמכות הדוכס, שהשאיר אותו בחסותי.
‏אביו מת! הוא הדוכס עכשיו. ‏מקומו עם המשפחה שלו.
‏אכפת לך רק מהתואר שלו.
‏הוא לא הולך לשום מקום.
‏קום, ויליאם. אתה בא הביתה איתי.
‏ויל… זה אלפרד.
‏אמרת לי להעיר אותך כשהם יגיעו.
‏הם פה.
‏שוב חלמת את הסיוט שלך?
‏טוב, אתה עומד לפגוש את הסיוט שלי.
‏- טירת באיו, נורמנדי -
‏סגרו את השערים!
‏אחותי היקרה. ‏-ריצ'רד.
‏המלך קנוט. ‏-ריצ'רד.
‏ברוך הבא לביתי.
‏טוב להיות כאן.
‏אני מקווה שהמסע שלכם לרומא היה מועיל?
‏אכן.
‏אם כי מתיש.
‏טוב להיות קרובים כל כך לבית.
‏אני נרגשת לראות את הבנים.
‏אימא! ‏-אלפרד!
‏גדלת.
‏נעדרתי זמן רב מדי.
‏איך היה ברומא? פגשת את האפיפיור?
‏אכן. אספר לך הכול.
‏איפה אחיך?
‏אני פה.
‏במקום שבו השארת אותי לפני שנים.
‏אדוארד, עליך לברך כהלכה את מלך אנגליה.
‏אדוני… עבר זמן רב.
‏אכן.
‏ואתה מנומס בדיוק במידה שאני זוכר.
‏הוד מעלתך, אני מציג בפניך ‏את ויליאם, דוכס נורמנדי.
‏הוד מעלתכם. ברוכים הבאים לנורמנדי.
‏ויליאם, אתה לא זוכר אותי, ‏אך אני דודה רבתא שלך, אמה.
‏ואני האפוטרופוס של הדוכס, ‏וולטר, אחיו של אימו.
‏אני שולט בשמו עד שהוא יגיע לגיל הבגרות.
‏אני שמח להכיר את הוד מעלתכם.
‏אני רוצה להרחיב את הסחר שלנו בצמר…
‏לך עם אלפרד. ‏-…ליבשת.
‏לחדרים שלכם! בואו אחריי.
‏אימא. ‏-תודה.
‏מי יעזור לנו אם לא הדודנים הנורמנים שלנו?
‏לנורמנדי אין צורך בצמר אנגלי.
‏זה לא מה ששמעתי.
‏אולי שמעת לא נכון.
‏אולי כדאי שנשאל את הוד מעלתו ‏ונבדוק מה הוא חושב.
‏ויליאם, אתה נראה כמו בחור צעיר ומתחשב.
‏אולי כדאי שאחכה שנה לעלייתך לכס,
‏ואז אקיים איתך שיחות מסחר.
‏דודי מדבר בשמי.
‏אם אנגליה תפחית את מחירי הצמר שלה,
‏אז ייתכן שנורמנדי תזדקק לו.
‏הוא השמין והתעשר בזכות הילד.
‏אנגליה לא צריכה להפחית את המחיר.
‏הוא שולט בנורמנדי כעת. ‏הוא חולב אותה עד הטיפה האחרונה.
‏ויליאם יהיה בן 15 בקרוב. ‏אז הוא יוכל לתבוע שוב את כוחו.
‏סביר יותר שהוא ייקלע לתאונה ‏בידי האפוטרופוס הנאמן שלו.
‏והדוכסות תעבור לוולטר.
‏לצערי, אני חושש שדמו של רולו ‏לא זורם בחוזקה בעורקיו.
‏אולי.
‏או שאולי הוא ממתין לזמנו.
‏מה איתך?
‏מפני שאני מאמין בעם שלנו…
‏אני חושבת על הבנים שלי ועל מה שיקרה להם.
‏ספר לאביך החורג על מה שראית שם.
‏הצמר הנורמני מצוין, הוד מעלתך.
‏אני חושבת על העתיד.
‏…חובותיי לסחר עם נורמנדי.
‏רואה? הוא יודע על מה הוא מדבר.
‏- דנמרק - מידסומור -
‏בעלי!
‏גיתה! מה את עושה כאן?
‏חשבתי שאת ברוקסקילד.
‏הייתי שם, אך לא רציתי לפספס ‏את חגיגות אמצע הקיץ.
‏אבא! ‏-הרולד! טוסטיג!
‏מה הביא אותך לכאן?
‏קנוט ביקש ממני לספר לאביו ‏על תנאי ההסכם שלו ברומא.
‏פורקבירד לא פה.
‏הוא וסבתי הלכו למפל
‏כדי להציע מנחות ל"לאנדוואטיר".
‏מה זה? כנסייה?
‏לא. הלאנדוואטיר הן הרוחות שמגינות על הארץ.
‏ואני חשבתי שכולכם נוצרים יראי שמיים.
‏בוא, אני רוצה שתכיר מישהו.
‏קל הרגליים! צא ותכיר את בעלי.
‏בעלי, זה הנסיך הראלד קל הרגליים, ‏בנו של המלך קנוט.
‏קל הרגליים, זה בעלי, הרוזן גודווין.
‏גודווין, אתה בדיוק האיש שאני רוצה לראות.
‏באמת?
‏ואתה עירום.
‏תיכנסו.
‏גיתה סיפרה לי שאבי מקשיב לך.
‏וזה טוב, כי אני רוצה להיות מלך אנגליה הבא.
‏אנגליה?
‏אתה מודע לכך שאחרים קודמים לך ‏בסדר הירושה הטבעי?
‏אחיך סווין, ‏בנם של קנוט ושל אמה, הארדיקאנוט,
‏ואפילו ילדיה מנישואיה הראשונים לאתלרד, ‏אדוארד ואלפרד.
‏הם לא מדאיגים אותי.
‏אך אולי אתה צריך לדאוג.
‏ולכן אני זקוק לעזרתך.
‏אז ספר לי, מה אני צריך לעשות כדי שזה יקרה?
‏בגדים יהיו התחלה מצוינת.
‏מדוע אתה לא עם חבריך, מקבל את שבחי הקיסר?
‏כי הייתי אחראי על משהו ‏שלא מן הראוי לחגוג אותו.
‏מה אתה אומר?
‏ידע.
‏חיפשתי אותו במשך שבע שנים.
‏ואיבדתי את עצמי.
‏מה תעשה?
‏אמצא את המקום האחרון שבו ידעתי מי אני.
‏קיסרית.
‏לא נראה לי שראיתי בחיי ‏כל כך הרבה זהב במקום אחד.
‏כי מעולם לא היית בתוך הארמון האימפריאלי.
‏קיסרית. ‏-קיסרית.
‏טוב לראות את כולכם. איפה לייף?
‏לא ראינו אותו מאז שנכנסנו לעיר.
‏הוא לייף. הוא עדיין שט במסלול משלו.
‏אני אפילו לא זוכרת את הלנה שהכרנו בדנייפר.
‏גם אני לא. אך אני זוכרת ‏את הזמנים הטובים שהיו לנו שם.
‏גם אני.
‏קיסרית.
‏ספתרוקנדידטוס.
‏את יפהפייה.
‏הנישואים הולמים אותך.
‏עם כל הניצחונות שלך…
‏עדיין ברצונך לשוב לנורווגיה ‏כדי להפוך למלך?
‏רצונותיי מעולם לא התערערו. זהו גורלי.
‏גורל יכול להשתנות.
‏מה זה? הראלד!
‏ספתרוקנדידטוס, עליך לבוא איתנו.
‏סלח לי על התחבולה, ‏אך אסור שידעו היכן המקום הזה נמצא.
‏אני יכול לתת בך אמון, הראלד סיגורדסון?
‏אני מאמין שהרווחתי את אמונך.
‏אז היכנס לכספת של הקיסר.
‏אוצר ממאות שנים של כיבושים.
‏מעולם לא ראיתי משהו מרהיב כל כך.
‏הוא לא מיועד למראה עיניך.
‏הוא מיועד לכך שתיקח אותו.
‏מסורת בת מאות שנים, לגיבור הכובש.
‏כל מה שנמצא בחדרים האלה יכול להיות שלך.
‏אך כמו בחיים…
‏אתה מקבל רק כמות זמן מוגבלת.
‏בואי, זואי.
‏הבה נרשה להראלד לבחור.
‏אתה לא חייב לבחור. הכול יכול להיות שלך.
‏כוחה של המלכה מתחזק.
‏אני בטוח שהיא הציעה ‏את הרעיון לשלוח אותי לכאן.
‏וכעת, קל הרגליים?
‏מלך אנגליה?
‏סיימת?
‏קנוט תמיד יזדקק לך.
‏אתה רק צריך להזכיר לו את זה מדי פעם.
‏ואתה כבר לא המשרת שלו.
‏אתה בן משפחה.
‏אני לא יודע.
‏יש משהו שונה הפעם…
‏באמה.
‏תפסיק לדבר על אמה.
‏ונדים! ‏-ונדים!
‏אנחנו מותקפים! תברחו!
‏ונדים!
‏תביאי את הבנים, תישארו במרכז הטבעת!
‏טוסטיג! הרולד!
‏לא!
‏גיתה!
‏לכי!
‏אימא!
‏אחי.
‏אחסנתי את הכול. ‏עכשיו תוכל לקנות שני צבאות במה שיש לך.
‏זאת עדיין התוכנית?
‏לא שכחתי את מטרותיי.
‏אני שמח.
‏באמת חשבתי שרומנוס ‏ישליך אותך לכלא כי דיברת עם זואי.
‏אל תדאג לי, קייסן.
‏תגיד לי…
‏ראית את לייף?
‏לא מאז שנכנסנו לעיר.
‏שאנסה למצוא אותו?
‏לא.
‏אני אעשה זאת.
‏לייף!
‏לייף?
‏מה אתה עושה?
‏בשביל זה נלחמת.
‏בכל מקום שאליו הלכנו, אלה היו הפרסים שלך.
‏התכוונתי להשתמש בידע ‏כדי לשנות את העולם לטובה.
‏השתמשתי בו ושיניתי אותו לרעה.
‏לייף, אתה לא אשם במה שקרה בסירקוזה.
‏אז מי אשם?
‏מי גילה שניתן לשלב בין היסודות ‏כדי לייצר אש כזאת?
‏מי תכנן דרך להוציא לפועל את האימה הזאת?
‏מה מרים הייתה חושבת?
‏היא… הייתה מאוכזבת.
‏כן. האחרונה.
‏האחרונה.
‏אין דרך חזור מכאן.
‏את האחרונה…
‏הבת האחרונה של אופסלה.
‏את מוכרחה לשרוד.
‏הראלד!
‏הוא עדיין חי. סטיג איתו.
‏פריידיס…
‏מה שלומו?
‏הוא חזק.
‏כמו אימא שלו.
‏השבח לאלים. קמת.
‏חששנו שאיבדנו אותך.
‏רק תישאר. האלים שומרים עליך.
‏כמה איבדנו?
‏לפחות חצי.
‏רוב הזקנים ו…
‏הניצולים הבריאים חלשים.
‏הרעל היה בקמח שסחרנו עבורו בקטגט.
‏זו אסטרטגיה מבריקה.
‏הקשיתם כל כך על תקיפת יומסבורג ‏שהם נאלצו לגלות דרך חדשה.
‏אך מי עשה זאת?
‏אני חושב שנגלה בקרוב.
‏מי שעשה את זה בטח סקרן לגלות ‏אם התוכנית שלו הצליחה.
‏ועלינו להיות מוכנים כשהם יגיעו.
‏מוכנים? למה, פריידיס?
‏יש לנו רק קומץ לוחמים ‏שיכולים להילחם, וכולם חלשים.
‏אפשר לעזוב.
‏לפני שהם יגיעו.
‏ולאן נלך? אנחנו מוקפים בנוצרים מכל עבר.
‏קיבלתי את המסר שלך.
‏כל מה שעשינו מתחילת החברות שלנו,
‏תמיד עשינו יחד.
‏גשר לונדון…
‏קטגט…
‏הדנייפר.
‏אני לא רוצה להיפרד.
‏החברות שלנו לא השתנתה, הראלד.
‏אך אני השתניתי.
‏לא אזדקק לזה ביעד שלי.
‏אני רוצה שתיקח אותו.
‏כמוני, הוא תמיד יאמר לך את האמת.
‏אך הוא יעבוד רק אם תשתמש בו.
‏מי ייתן והוא יזכיר לך איך הגעת עד הלום.
‏אתה הנווט הכי טוב שהכרתי בחיי.
‏מי ייתן ותמצא עכשיו את מה שאתה מחפש.
‏הייתי צריכה לצפות את זה.
‏את לא יכולה להאשים את עצמך, פריידיס.
‏כן, אני יכולה. אני הנבחרת.
‏התגלה לי חיזיון של בית חדש לעם שלי.
‏נלחמתי כדי לשלוט במקום הזה.
‏הרגתי את אולף ‏ואויבים אחרים שניסו להשמיד אותו, ו…
‏ועכשיו…
‏כשאני הכי זקוקה לעזרת האלים…
‏הם גזלו ממני את כוחי.
‏אולי כי הם לא רוצים שתילחמי.
‏אך זו מי שאני.
‏אני מתכוון שאולי ‏זה לא הבית האחרון להילחם עליו.
‏אולי המקום שנועדתם להיות בו ‏נמצא במקום אחר.
‏היכן?
‏אולי בגרינלנד. העם שלך שם.
‏אין עצים בגרינלנד, זה…
‏זה לא המקום שראיתי.
‏אין לי תשובה. פריידיס, רק לך יש.
‏אך אני אומר לך ‏שיש חלקים רבים מהעולם שאינם ידועים לנו.
‏הם קיימים מעבר לאופק,
‏והם נחשפים רק לאנשים
‏שיש להם סיבה למצוא אותם ואומץ לחפש אותם.
‏הראלד!
‏משהו מטריד אותך.
‏הבנים שלי…
‏הם זרים לי.
‏אלפרד לא השתנה, אך… אדוארד נוטר לי טינה ‏על כך ששלחתי אותם לכאן, לנורמנדי.
‏לו היית משאירה אותם באנגליה כשנעדרתי משם…
‏זה היה מסכן אותם.
‏אפילו הנישואים שלנו לא היו מגינים עליהם.
‏ידעת את זה.
‏אך יכולתי להחזיר אותם כשאתה חזרת.
‏ולא עשיתי זאת.
‏אדוארד שונא אותי.
‏כי התחתנתי איתך.
‏למעני.
‏פרא האדם הזה גנב את הכתר של אבינו. ‏על פי חוק, אני כבר אמור להיות המלך.
‏הוא חס על חיינו.
‏אתה קורא לזה חיים? אני מלך בלי ממלכה.
‏אני אגייס צבא נורמנים ואפלוש לאנגליה.
‏זו תהיה שגיאה.
‏אתה לא מוכן.
‏עליך להמתין לרגע המתאים.
‏אל תיתן לאויב שלך לראות אותך כאיום. ‏שהוא ישכח שאתה שם בכלל.
‏זה מה שאתה עושה? תמיד מסכים עם וולטר?
‏כן.
‏ואלוהים הוא עדי,
‏בבוא העת, אני אקח את מה ששייך לי.
‏קל לדבר.
‏אני נשבע.
‏האם תישבע?
‏לחיי זה שניקח את מה ששייך לנו.
‏לחיי בחירת הרגע.
‏אלה הצבעים של אולף?
‏כן.
‏אבל הרגת אותו.
‏היה לו בן. מגנוס.
‏לו היו לנו אפילו תריסר לוחמים, ‏היינו יכולים להטביע אותם בקלות.
‏הוא יודע שאין לנו.
‏אז מה נעשה?
‏נעזוב את יומסבורג.
‏לעזוב? כבר מאוחר מדי.
‏לא. מגנוס לא הביא צי
‏כי הוא חושב שהקרב כבר נגמר.
‏הוא צודק. הוא יוכל להילחם ‏רק בצבא של יומסוויקינגים מתים.
‏בדיוק.
‏זה מספיק כדי להביס אותו.
‏אל תחזור לנורווגיה.
‏העתיד שלך נמצא כאן.
‏אתה רק צריך…
‏לקחת אותו.
‏- מבוסס על הסדרה "ויקינגים" ‏מאת מייקל הירסט -
‏תרגום כתוביות: דניאלה מגדל