KONSTANTINÁPOLY
Harald!
Ezt nevezem dicsőségnek, barátaim!
Mi van? Hé!
Hősöknek kijáró fogadtatás! Élvezd!
Harald!
Mindenható Urunk, bízd ezeket a katonákat szent angyalaidra,
hatalmaddal óvd őket, biztosítsd a védelmüket!
- Ámen! - Ámen!
Végre itthon köszönthetjük szeretett seregünket…
és megünnepelhetjük Szicíliában aratott elsöprő győzelmüket!
A győzelem a ti fiaitoké,
a leghatalmasabb nemzet tagjaié,
Konstantinápoly népéé!
Egy birodalomé, ami az Alpoktól Ázsiáig húzódik!
Íme a feleségem, Zoé császárnő!
Georgios Maniakes… és Harald Sigurdsson,
Konstantinápoly igaz fiai vagytok.
Mi pedig a ti adósaitok.
Szicíliában aratott győzelmetekért,
ahogy azt vértetek is jelzi, megkaptátok a spatharokandidatosi rangot,
ami egy birodalmi katona számára elérhető legmagasabb kitüntetés.
Éljenek a hősök!
Hát visszatértél.
VIKINGEK: VALHALLA
Vilmosért jöttem.
Egy vér vagyunk. Nincs jogod magadnál tartani!
A herceg hatalmazott fel. Ő bízta rám.
Az apja meghalt! Már ő a herceg! A családja mellett a helye!
Téged csak a rangja érdekel!
Nem megy sehová!
Kelj fel, Vilmos! Hazajössz velem!
Vilmos… Alfréd vagyok.
Kérted, keltselek fel, ha megjöttek.
Megjöttek.
Ugyanaz a rémálom volt?
Mindjárt szembesülsz az én rémálmommal.
BAYEUX-I VÁR NORMANDIA
Zárjátok be a kaput!
- Drága húgom! - Richard!
- Kanut király! - Richard.
Üdvözöllek otthonomban!
Örülök, hogy itt lehetek.
Római utatok gyümölcsöző volt?
Igen.
Bár igen kimerítő.
Jó közelebb lenni az otthonhoz.
Kíváncsi vagyok a fiúkra.
- Anyám! - Alfréd!
Mennyit nőttél!
Olyan rég találkoztunk.
Milyen volt Róma? Találkoztál a pápával?
Igen. Később mindent elmesélek.
Hol van a bátyád?
Itt.
Ahol sok éve hagytál.
Edward, köszöntsd méltón Anglia királyát!
Felség… régen találkoztunk.
Igen.
Megőrizted a jó modorodat.
Felség, bemutatom Vilmost, Normandia hercegét.
Felségek! Üdv Normandiában!
Vilmos, nem emlékezhetsz rám, de Emma vagyok, a dédnagynénéd.
Én pedig Walter, a herceg gyámja, anyja fivére.
Nagykorúságáig én uralkodom a nevében.
Örülök a találkozásnak, felségek.
Szeretném kiterjeszteni gyapjúkereskedésünket…
- Menj Alfréddal! - …a kontinensre.
A szobáitokba! Erre!
- Anyám! - Köszönöm!
Ki más segítene, ha nem normann rokonaink?
Normandiának nem kell az angol gyapjú.
Én nem így hallottam.
Talán rosszul hallottad.
Kérdezzük meg őfelségét is.
Vilmos, megfontolt ifjúnak tűnsz.
Lehet, hogy kivárom azt az egy évet, míg nagykorú leszel,
és majd veled tárgyalok.
A nevemben beszél.
Ha Anglia csökkentené a gyapjú árát,
akkor lehet, hogy kellene.
Meggazdagodott a fiún.
Angliának nem kell árat csökkentenie.
Ő irányítja Normandiát. És éppen kivérezteti.
Vilmos hamarosan betölti a 15-öt. Visszaszerezheti a hatalmát.
Valószínűbb, hogy hű gyámja jóvoltából tragikus balesetet szenved.
És a hercegség Walteré lesz.
Sajnos Rollo vére csörgedezik az ereiben.
Lehet.
Vagy csak a megfelelő alkalomra vár.
És te?
Azért lehet, mert bízunk a népünkben…
A fiaim és az ő sorsuk foglalkoztat.
Mondd el a nevelőapádnak, mit láttál!
A normann gyapjú kiváló, felség.
Engem a jövő foglalkoztat.
A Normandiával kapcsolatos kötelezettségeim.
Látod? Ő érti, miről beszélek.
DÁNIA SZENT IVÁN-ÉJ
Férjem!
Gyda! Te meg hogy kerülsz ide?
Nem Roskildében vagy?
Ott voltam, de nem akartam kihagyni az ünnepséget.
- Apám! - Harold! Tostig!
És te hogy kerülsz ide?
Kanut kérte, hogy mondjam el az apjának, mi történt Rómában.
Villásszakállú nincs itt.
Nagyanyámmal a vízeséshez utaztak,
hogy áldozzanak a Landvættirnek.
Az mi? Egy templom?
Nem. A földünket óvó szellem.
Hát nem istenfélő keresztények vagytok?
Gyere, bemutatlak valakinek!
Nyúllábú! Gyere, itt a férjem!
Férjem, ő Nyúllábú Harold herceg, Kanut király fia.
Nyúllábú, ő a férjem, Godwin gróf.
Godwin! Pont rád volna szükségem!
Valóban?
Ruhátlan vagy.
Jöjj!
Gydától úgy tudom, apám hallgat rád.
Ami nagyon jó, mert Anglia következő királya óhajtok lenni.
Anglia?
Ugye tudod, hogy az utódlási rendben vannak előtted páran?
Bátyád, Svend, Kanut és Emma fia, Hardeknut,
Emma fiai első házasságából: Ethelred, Edward és Alfréd.
Nem aggódom miattuk.
Talán kéne.
Ezért kérem a segítséged.
Mondd, hogyan lehet belőlem angol király?
Hát, először is felöltözhetnél.
Miért nem a császár dicséretét élvezed a barátaiddal?
Mert felelős vagyok valamiért, aminek nem lett volna szabad megtörténnie.
Mit jelentenek ezek?
Tudást.
Hét éve keresem.
És elvesztem miatta.
Mit fogsz tenni?
Elmegyek oda, ahol még önmagam voltam.
Császárnő!
Életemben nem láttam még ennyi aranyat egy helyen.
Mert még soha nem jártál a császári palotában.
- Császárnő! - Császárnő!
Úgy örülök, hogy itt vagytok! Leif merre van?
Azóta nem láttuk, hogy a városba értünk.
Nem változott. A saját feje után megy.
Már nem is emlékszem a Dnyeperen hajózó Elenára.
Én sem. De arra igen, hogy jól éreztem magam ott.
Én is.
Császárnő!
Spatharokandidatos.
Gyönyörű vagy.
Jót tett neked a házasélet.
Ennyi győztes csata után…
még mindig vágysz a norvég trónra?
Ebben eltökélt vagyok. Ez a sorsom.
Az még változhat.
Mi történik? Harald!
Spatharokandidatos, velünk kell jönnöd.
Bocsásd meg a titokzatoskodást, de senki nem tudhat erről a helyről.
Bízhatok benned, Harald Sigurdsson?
Úgy hiszem, kiérdemeltem.
Akkor lépj be a császári kincstárba!
Az évszázados hódítások során felhalmozott kincsek tárháza.
Soha nem láttam még ehhez foghatót.
Nem csodálnod kell.
A tiéd.
A hódító hős megjutalmazása évszázados hagyomány.
Bármi, amit látsz, a tiéd lehet.
De csakúgy mint az életben…
az itt töltendő időd véges.
Gyere, Zoé!
Hagyjuk Haraldot, hadd válogasson!
Nem kell választanod. Itt minden a tiéd lehet.
A királynő hatalma egyre nő.
Az is az ő ötlete lehetett, hogy ide jöjjek.
Erre jön Nyúllábú…
Mint angol király?
Befejezted?
Kanutnak mindig szüksége lesz rád.
Csak nem árt néha emlékeztetned.
Ne feledd, már nem a szolgája vagy.
Hanem a rokona.
Nem is tudom.
Valami megváltozott…
Emmában.
Ne Emmáról beszélj nekem!
- Vendek! - Vendek!
Megtámadtak minket! Meneküljetek!
Vendek!
Hozd a fiúkat, maradjatok középen!
Tostig! Harold!
Ne!
Gyda!
Menj!
Anyám!
Testvérem!
Elraktároztam mindent. Két hadseregre is elég.
Már ha még mindig ez a terv.
A célom nem változott.
Örülök neki.
Komolyan azt hittem, börtönbe zárnak, amiért Zoéval beszéltél.
Miattam ne aggódj, Kaysan!
Mondd…
Nem láttad Leifet?
Azóta nem, hogy a ideértünk.
Kerítsem elő?
Ne.
Majd én.
Leif!
Leif?
Mit művelsz?
Ezért harcoltál.
Mindenütt ilyesmit zsákmányoltál.
A tudást arra szántam, hogy jobbá tegyem a világot.
De csak rosszabb lett tőle.
Nem tehetsz arról, ami Szirakúzában történt.
Akkor ki tehet róla?
Ki csiholt tüzet az elemekből?
Ki találta ki, hogyan juthat célba a borzalom?
Mit szólna Mariam?
Csalódott lenne.
Igen. Az utolsó.
Az utolsó.
Innen nincs visszaút.
Te vagy az utolsó…
Uppsala utolsó lánya.
Életben kell maradnod!
Harald!
Életben van. Stígr mellette van.
Freydis…
Hogy van?
Erős.
Mint az anyja.
Istennek hála! Élsz!
Féltünk, hogy elveszítünk.
Maradj! Az istenek gondoskodnak rólad.
Hányat vesztettünk?
Az emberek felét.
Az időseket…
de akik túlélték, gyengék.
A mérget a Kattegatból hozott lisztbe keverték.
Kiváló stratégia.
Nehezen bevehetővé tettétek Jomsborgöt. Ki kellett találniuk valamit.
De mégis ki tette?
Szerintem hamarosan kiderül.
Bárki is tette, látni akarja, hogy bevált-e a terve.
Felkészülten kell várnunk.
Felkészülten? Mire, Freydis?
Maroknyi harcosunk maradt, és ők is gyengék.
Elmehetnénk.
Mielőtt ideérnek.
Mégis hová? Minden oldalról keresztények vesznek körül minket.
Megkaptam az üzenetet.
Barátságunk kezdete óta
mindent közösen csináltunk.
London Bridge…
Kattegat…
A Dnyeper…
Nem akarok elköszönni.
A barátságunk nem változott, Harald.
De én igen.
Erre nem lesz szükségem.
Szeretném neked adni.
Mindig igazat mond, akárcsak én.
De csak ha használod is.
Emlékeztet, milyen messze jutottál.
Te vagy a legjobb navigátor, akit ismerek.
Remélem, megtalálod, amit keresel.
Erre számíthattam volna.
Nem hibáztathatod magad, Freydis.
Dehogynem. Én vagyok a kiválasztott.
Az én látomásom szólt az új otthonunkról.
És harcoltam ezért a helyért.
Megöltem Olafot és minden más ellenségünket, de…
De most…
amikor szükségem lenne az istenekre…
megfosztanak az erőmtől.
Talán nem akarják, hogy harcolj.
De én harcos vagyok.
Úgy értem, mi van, ha nem ez a végső otthonod?
Lehet, máshol kellene lenned.
Hol?
Mondjuk Grönlandon. A néped ott él.
Ott nincsenek fák. Az…
Nem azt a helyet láttam.
Csak te tudod a választ, Freydis.
De azt én is tudom, hogy a világ nagy, és nem ismerjük.
A horizonton túl is van belőle,
de csak azok láthatják,
akik okkal keresik, és elég bátrak, hogy megleljék.
Harald!
Valami bánt.
A fiaim…
Idegenek.
Alfréd nem változott, de Edward gyűlöl, mert Normandiába küldtem.
Ha Angliában maradtak volna a távollétemben…
az veszélyes lett volna.
Még a házasságunk sem óvta volna meg őket.
Ezt te is tudtad.
De visszahívhattam volna őket, mikor hazatértél.
És nem tettem.
Edward gyűlöl.
Mert hozzád mentem.
Magamért.
Az a barbár elorozta apánk koronáját. Nekem kellene királynak lennem.
Megkímélte az életünket.
Ezt nevezed te életnek? Király vagyok, királyság nélkül.
Összegyűjtök egy normann sereget, és partra szállok Angliában.
Nagy hiba lenne.
Még nem állsz készen.
Légy türelemmel!
Az ellenség ne fenyegetést lásson benned! Feledkezzen meg rólad!
Te ezt csinálod? Ezért értesz egyet Walterrel?
Igen.
Isten látja lelkem,
amikor eljön az idő, elveszem, ami az enyém!
Bátor szavak.
Esküszöm!
Valóban?
Visszavesszük, ami a miénk!
Amikor készen állunk rá.
Az nem Olaf lobogója?
De.
Hiszen megölted.
Volt egy Magnus nevű fia.
Ha lenne egy tucat harcosunk, könnyen elsüllyeszthetnénk őket.
Tudja, hogy nincs.
Mit tegyünk?
Elhagyjuk Jomsborgöt.
Elhagyni? Ahhoz már késő!
Nem. Magnus nem hozta a flottát,
mert azt hiszi, már megnyerte a csatát.
Igaza is van. Csak egy seregnyi halott jomsvikinggel kell megküzdenie.
Pontosan.
És ez elég is, hogy legyőzzük.
Ne menj vissza Norvégiába!
A jövőd itt van.
Csak annyi a dolgod…
hogy elveszed.
MICHAEL HIRST: VIKINGEK CÍMŰ SOROZATA ALAPJÁN
A feliratot fordította: Varga Attila