GRØNLAND
Du mistede båden.
Bølgerne tog til.
Vi kunne knap redde os selv.
Fiskene er for langt fra land.
Vandet er for dybt til de både, vi har tilbage.
Tilgiv min søn, Erik.
Hans bedste ven, Trygve, var på båden, da vi mistede den.
Det var alt, vi kunne fange.
Tag dem.
Nej.
Del med de andre.
Tak.
Kvinderne snakker om, at når handelsfolkene kommer igen,
vil nogle prøve at vende tilbage til Norge.
Der vil altid være snak.
Vi har haft modgang før.
Ikke sådan her.
Ingen fisk tæt på kysten,
og intet træ til at reparere bådene, så vi kan nå dem.
De tror, guderne har svigtet dem.
Hvad tror du?
Guderne ynder at håne mig.
De ved, jeg ikke kan vende tilbage til Norge eller Island.
Og jeg kan ikke blive her alene.
De prøver mig,
men de svigter mig aldrig.
Når handelsfolkene kommer,
er vi rede.
Hil Ægir!
Må vores døde søfarere
blive budt velkommen af dine døtre i dine forgyldte haller…
Handelsfolk!
Er det dit hjem?
Det var det.
Far!
Det er Freydis!
Vores datter vender hjem!
Far!
Lad mig se dig.
Freydis!
Mor!
Jeg havde opgivet håbet om nogensinde at se dig igen.
Hvem er alle de folk?
De er mit folk.
Vi er rejst fra Jomsborg efter et nyt hjem. Jeg er deres leder.
Min lille pige
er en leder.
Min mor er ikke nogen lille pige.
Hun er en stor kriger og skjoldmø.
Hvem siger det?
En farlig bjørneunge?
Nej, jeg er Harald Haraldsson.
Dit barnebarn.
Så det er der, det røde i mit skæg havnede!
Det glæder mig at møde dig, Harald Haraldsson.
Jeg hedder Erik.
Er det faderen?
Nej. Jeg hedder Stígr.
Han er min partner. Haralds far er ikke iblandt os.
Guderne være lovet, du er vendt tilbage.
Ja. Guderne være lovet.
Jomsborgere, jeg er Erik den Røde. Velkommen til Grønland!
KORFU, GRÆKENLAND
Ingen båd i dag.
Skal jeg tro på det?
Nej tak.
Nu skal du bare se…
Slår du det igen, vil vi alle tro, du står i ledtog med djævlen.
Det gør jeg ikke, far! Herren sætter blot pris på min stil.
Velkommen, fremmede.
Kan vi hjælpe dig?
Jeg leder efter en mand fra denne by.
En kartograf.
Det er mig. Jeg hedder Kallinikos.
Jeg hedder Leif. Jeg har et af dine kort.
Jeg ville gerne tale med dig om det.
Du tager fejl. Det er ikke et af mine.
-Er du sikker? -Jeg kender mine kort.
Jeg beklager. Hvor er mine manerer?
Du har rejst så langt.
Spis et måltid med min familie og mig.
Ja.
Du kan lægge taskerne her.
Der kommer én mere.
-Har du besøgt alle de steder? -Nej.
Næsset der
er det længste, jeg har rejst med båd.
Heldigvis skyller hele verden op på mit dørtrin.
En viking, der taler græsk og betjener et arabisk astrolabium.
I mit værksted.
Leif.
Børnene er ikke så farlige, som de ser ud.
Undskyld.
Genkender du den?
Det er en koldtvandsfisk.
Jeg fangede dem som ung.
Dragefisk.
Livsfarlige.
Lad os se på mit kort.
Jeg troede ikke, det var dit.
Jeg står ved dem, når det er sikkert, og lyver, når det ikke er.
Ja. Det er mit.
Eller noget af det.
En søfarer fik det for mange år siden. Hvor fandt du det?
På Sicilien. I De ukendtes bog.
Et passende hjem.
Hvad vil du vide?
Hvad det er et kort over.
Det må du fortælle mig.
Jeg tror,
dette er Grønland sydlige kyst.
Dette er en lille koloni, jeg er fra.
Og dette er det land, jeg tror, jeg så, da jeg var ung.
Jeg vil vide, om det findes.
Jeg beklager. Det kan jeg ikke svare på.
Men du tegnede det.
Jeg tegner mange ting.
Du må have hørt om det fra nogen, der har set det.
Nej.
Hvad baserer du så dine kort på?
Maden er klar.
Kom. Vi skal spise.
-Mad. -Vi er sultne.
Forsigtig.
Værsgo.
Der må have været hungersnød.
Her er barskt.
Tak.
Det behøves ikke. Erik har bedt os passe på det for dig.
Vi foretrækker låsen.
Væltede Leif London Bridge?
Ja.
Og er en viking konge af England?
Og du er skjoldmø i Kattegat.
En kriger.
Og hvor er Leif? Kommer han snart hjem?
Vores veje skiltes
for syv år siden.
Jeg kan ikke finde ham.
Skiltes du fra din familie?
Ja.
Han søgte sin fremtid i Rus
med prins Harald Sigurdsson, min Haralds far.
En norsk prins.
Og kristen.
-Ville du ikke slå dem følge? -Nej.
Jeg mødte en seer i Uppsala og havde
et syn og min skæbne.
Det førte mig til Jomsborg for at bevare den gamle tro.
Hvad mener du med "den gamle tro"?
Meget har ændret sig, siden du sidst var i Norge.
Verden er nu kristen.
Der er ikke plads til asetroende.
Derfor er vi kommet. For at finde et nyt hjem.
Stígr reddede os, da en kristen forgiftede os.
En heler.
Og en dygtig kriger.
Jeg kan ikke følge med alle de historier.
Men nu, hvor du er her,
kan vi indhente det forsømte.
Har du sagt det?
Vi skal rejse, før sommeren er omme.
Rejse?
Ja.
Grønland er ikke vores mål.
Vi drager længere vestpå
til det gyldne land, Leif fortalte os om.
"Det gyldne land"?
Ja.
Så er du rejst langt efter en børnefortælling.
Jeg er overbevist om, det er det sted, jeg så i mit syn.
Det er min skæbne, og jeg finder det.
Først skal vi fejre din hjemkomst med et festmåltid.
O, du barmhjertige Gud,
vi takker dig for dette måltid og vores velsignelser
og for at give os en gæst at dele det med.
Amen.
-Amen. -Amen.
Amen.
Værsgo. Den er fanget i dag lige uden for vores dør.
Genkender du den?
Den smager som en grønlandsk fisk.
Fisken i dit værksted.
Det er netop den fisk.
Umuligt.
Den stammer nordfra.
Er du sikker?
Måske stammer den fra Grækenland og holder af at rejse.
Lad os sige, du har ret. Hvordan er den kommet dertil?
Havstrømme.
Store floder i havet, der løber fra øst mod vest.
Desværre løber strømmene i Grønland fra vest mod øst.
Der løber dog en strøm mod vest i dit skæg.
Hvor er det?
Et stykke træ
fra det kors, Vor Herre Jesus Kristus døde på.
Et helligt relikvie.
Hvordan har De skaffet så velsignet en genstand?
Jeg hjalp Hans Hellighed med et privat anliggende.
Kongens besøg i Rom
bekræfter Englands betydning i den kristne verden.
Vi står i gæld til Dem.
Imperiet har aldrig været mere sikkert.
Deres Højhed,
jeg har tilladt mig at gøre hævd på et stykke jord.
Til at bygge en kirke
for at markere Deres besøg i Rom.
Et sted, hvor folk kan takke for pavens velsignelse.
Glimrende idé.
Jeg sørger for, at kongen læser den.
I takt med at mit imperium bliver stærkere,
bliver jeg svagere.
Førhen
kunne jeg halshugge en mand med et enkelt økseslag.
Nu kan jeg knap holde papirer.
Enhver kan holde en økse.
Kun de største kan regere.
Din styrke beror ikke på dine hænder.
Den omfatter hele dit væsen.
Da jeg indtog England og blev konge,
lovede jeg at beskytte dig.
At jeg aldrig ville udsætte dig for farer som Æthelred.
Det har du holdt.
Men jeg er her ikke længe endnu.
-Kom. -Det må du ikke sige.
Hans Hellighed havde ret.
Jeg må tænke på mit eftermæle.
Mine sønner er som deres far,
stridslystne,
stærke
og ambitiøse.
Jeg har bestemt mig for at tage til Kattegat,
og alle vores sønner
skal møde mig der.
JELLING, DANMARK
Holdt.
Hold vagt der.
Jarl Godwin.
-Jeg har brug for din hjælp. -Naturligvis.
Mine mænd omkring Knud beretter, at min søns helbred svigter.
Jeg mener ikke, at nogen af hans sønner med Ælfgifu
skal blive Englands næste konge.
Hvad snakker du om?
Knud vil ikke give kronen videre til Emmas sønner.
Nej.
Jeg er enig.
Du antyder vel ikke, at Hardeknud får den?
Han er et barn.
Det er ikke det, din bedstefar foreslår.
Han siger, at Englands næste konge skal være ham selv.
Det er absurd.
Du er en stor viking, men du er gammel.
Sig det til ham. Det er latterligt.
Jeg synes, idéen er glimrende.
Hvordan kan jeg tjene?
Det kan du ikke mene.
I allerhøjeste grad.
Du er for uerfaren til at overtage kronen.
Det samme er Emmas sønner og Hardeknud, og Svein bliver i Norge,
hvorimod din bedstefar har regeret England i din fars fravær.
Adelen respekterer ham.
Du lovede at hjælpe mig.
Jeg lovede, at når din tid kommer,
vil jeg tilbyde den samme loyalitet og rådgivning,
som jeg tilbød din far og bedstefar.
Det handler om timing.
Jeg vidste, du var pålidelig.
Min familie betyder meget for mig.
Det kan jeg se.
Godt.
Jeg vil dele noget andet med dig.
Selvom kortene mætter min familie,
er dette,
hvad der mætter mit sind.
Den kendte verden.
Og en mindre kendt verden.
Hvorfor skjuler du det?
Fordi meget af det, du ser her, betragtes som kætteri af kirken.
Der er ingen Edens have, og som du bemærker, er den rund.
Er det sandt, er det ikke kætteri.
Sandheden kan gøre mine børn forældreløse.
Jeg sejlede på den flod.
Du havde ret. Det er Grønland.
Linjerne er strømme.
Floder i havet.
Men som jeg sagde,
løber floderne mod øst forbi Grønland.
Ja, men du antager, at det er to forskellige strømme.
Sæt det ikke er to, men den samme der bærer vores fisk?
Kun noget stort kan vende så kraftig en strøm.
Måske noget…
…som dette?
Det passer.
Jeg så det.
Jeg så en anden verden.
Måske.
Hvad mener du? Det er bevis.
Nej, det er pergament.
Først skal nogen finde det.
KONSTANTINOPEL
Hil
vikingekejseren.
Du af alle bør vide, at jeg har andre ønsker.
Det er godt.
En kejsers regeringstid kan være alt for flygtig.
Konstantin holdt knap et år på tronen.
Romanos har været ved magten i næsten et årti.
En imponerende bedrift.
Han er en imponerende leder.
Jeg har lært meget af ham
og har stadig meget at lære.
Du lyder ikke som en, der har travlt med at komme væk.
Jeg forlader Konstantinopel, når jeg er klar.
Ikke før.
Alting føles meget mindre.
Stranden, langhuset.
Selv min mor.
Du har ændret dig.
Du har rejst, kæmpet, blevet leder.
Grønland er uændret. Du er vokset.
Velkommen, jomsborgere, udmattede efter jeres rejse og strabadser.
I har mistet jeres hjem og jeres kære.
Eksilens grusomme brod.
Det ved jeg.
Det forstår jeg.
Men I er i sikkerhed her. I er velkomne i vores fællesskab,
som giver husly til dem, der søger frihed
fra forfølgelse.
I aften befaler jeg jer
at spise jer mætte og slappe af.
Hvad der er mit, er jeres,
og hvad der er jeres, er åbenbart også mit.
Tak, fordi I deler jeres proviant.
I aften
fejrer vi også min datters hjemkomst!
Jeg har tænkt på din rejse.
Din plan.
Se på dit folk.
Har de ikke været nok igennem?
Derfor ønsker jeg at føre dem et sikkert sted hen.
Hvorfor ikke her?
Der står tomme gårde og jord, der venter på at blive dyrket.
Det har været en hård vinter, men dem kender du.
Vi har frø, forsyninger.
Du kunne genopbygge den vestlige koloni.
Kald den Freydis-fjord.
Det er ikke kun for min egen skyld. Jeg gør det for mit folk.
Lad mig vise dig gårdene i morgen.
-Især… -Vil du have selskab i nat?
Nej.
Du hørte vores leder.
"Hvad der er dit, er mit."
Kommer du nærmere, stikker jeg dig i hjertet.
Du får svært ved at stikke ham, når jeg holder dig nede.
Tilbage til dit eget bord.
-Hvad sagde du? -Du hørte mig.
Bed dem stoppe.
Han er en voksen mand. Han kan tage vare på sig selv.
Jeg er ikke bekymret for Stígr, men for dine mænd.
Hvem tror du, du taler til?
Du er fuld. Jeg vil ikke skade dig.
Hvad er det her?
Du er i mit hjem
og ydmyger mine mænd.
Nej. Vent.
Nu ved jeg, hvorfor min datter sådan holder af dig!
Du er skuffet.
Jeg kom i søgen på svar.
Du har givet mig spørgsmål.
Jeg så dig bede i dag.
Tror du på Gud?
Jeg har til tider tvivlet på ham.
Men jeg har set beviser nok
til at tro på hans eksistens.
Det er det samme med mine kort.
De er en samling af beviser, af videnskab,
der påviser noget, jeg mener, er virkeligt.
Men vil du have et fysisk bevis, finder du det ikke her.
Det er derude.
Forbi næsset.
Det venter på, at en med dine færdigheder opdager det.
Du besvarede mange spørgsmål,
men ikke det vigtige.
Det, der sendte dig til Norge.
Dræbte du ham?
Ja.
Og jeg skar et kors i hans bryst.
Det er den bedste af alle dine historier.
Det er længe siden.
Jeg har ændret mig.
Uanset hvad du siger, er jeg dette folks leder.
Det ændrer sig ikke.
Visse ting er svære at acceptere.
Jeg ved, hvor stolt du er over dette sted.
I har overlevet imod alle forventninger…
Vi vinder gennem overlevelse.
Men er dette en sejr?
Meget har ændret sig, mens du var væk.
For det første
er fiskene svømmet langt sydpå og med dem narhvalerne og hvalrosserne,
hvis elfenben tiltrak handelsfolk.
Uden træer til at reparere bådene kan vi ikke følge dem.
Og vintrene er begyndt at tære på os.
Det gyldne land kan gavne begge vores folk.
-Nej. -Hvorfor siger du det?
Fordi…
Fordi jeg brugte årevis på at finde det, men kunne ikke.
Jeg er ikke blind.
Tror du ikke, jeg kan se, hvad der sker med mit folk?
Efter du og Leif rejste,
sejlede jeg gang på gang til de steder, han mente, han havde set det.
Hvis det fandtes derude, ville vi være der i stedet for her,
hvor vinden aldrig ophører, og guderne griner ad mig.
Leifs gyldne land
er en fantasi.
Jeg stoler på mit syn.
Jeg kan ikke stoppes.
Stædig.
Hvor mon jeg har det fra?
Lad os i det mindste låne en af jeres både til at fiske, før I rejser.
Selvfølgelig.
Få noget søvn. Jeg er stadig din far.
Du tør ikke gøre det.
Godwin?
Godnat, Deres Højhed.
Vi mødes ved huset.
Jeg kommer snart.
Zoe, vi må tale sammen.
Harald.
Er det dig?
Kejser. Om forladelse.
Jeg vidste ikke, De havde hidkaldt mig.
Jeg hidkaldte dig ikke, men jeg er glad for, at du er her.
Vi må tale sammen.
Gennem årene
er vi blevet tætte.
Du er som en bror.
I lige måde, kejser.
Og som en bror kender jeg dig godt.
Dine styrker
og dine svagheder.
Kejser…
Troede du, jeg ikke ville opdage, at du gik i seng med min kone?
Hvis jeg havde spurgt dig,
var det blevet akavet mellem os.
Så…
Jeg lod min kone forføre dig.
Hvorfor?
Jeg kan ikke give hende et barn.
Så hvem er bedre til at give mig en arving
end min elskede bror?
Nej!
Kejser! Stop hende!
Nej!
Han dræbte kejseren!
Nej! Det var en fælde!
Anhold ham.
BASERET PÅ SERIEN VIKINGS AF MICHAEL HIRST
Tekster af: Anders Søgaard