GROENLANDA
Ați pierdut corabia.
Ne-au acoperit valurile.
Abia ne-am salvat pe noi.
Peștii sunt prea departe.
Apa e prea adâncă pentru corăbiile rămase.
Iartă-l pe fiul meu, Erik.
Cel mai bun prieten al lui, Trygve, era în corabie când i-am pierdut.
Asta e tot ce-am putut prinde.
Te rog, ia-i!
Nu.
Împarte-i cu ceilalți!
Mulțumesc.
Femeile vorbesc că, atunci când vor mai veni negustorii,
câțiva vor încerca să se întoarcă în Norvegia.
Vorbe există dintotdeauna.
Am mai avut vremuri grele.
Nu așa.
Fără pești aproape de țărm
și fără lemn să reparăm corăbiile ca să ajungem la ei.
Ei cred că zeii i-au abandonat.
Tu ce crezi?
Zeilor le place să mă tachineze.
Ei știu că nu mă pot întoarce în Norvegia sau în Islanda.
Și nu pot rămâne aici singur.
Mă pun la încercare…
dar nu mă abandonează niciodată.
Când vor veni negustorii,
vom fi pregătiți.
VIKINGII: VALHALLA
Slavă lui Aegir!
Fie ca navigatorii noștri pierduți
să fie întâmpinați în sala ta de aur de fiicele tale…
Negustori!
Asta e casa ta?
A fost.
Tată!
E Freydis!
Fiica noastră se întoarce!
Tată!
Lasă-mă să te privesc!
Freydis!
Mamă!
Îmi pierdusem speranța de a te revedea.
Cine sunt toți acești oameni?
Sunt oamenii mei.
Am venit din Jomsborg pentru o nouă casă. Sunt conducătoarea lor.
Fetița mea…
este conducătoare.
Mama mea nu e fetiță.
Este o mare războinică și luptătoare.
Și cine zice asta?
Un pui de urs feroce?
Nu, eu sunt Harald Haraldsson.
Nepotul vostru.
Deci aici s-a dus toată roșeața din barba mea!
Sunt încântat să te cunosc, Harald Haraldsson.
Pe mine mă cheamă Erik.
El e tatăl?
Nu. Eu mă numesc Stígr.
E partenerul meu. Tatăl lui Harald nu este printre noi.
Slavă zeilor că te-ai întors!
Da. Slavă zeilor!
Oameni din Jomsborg, eu sunt Erik cel Roșu! Bun-venit în Groenlanda!
CORFU, GRECIA
Nicio corabie azi.
Cum să cred asta?
Nu, mulțumesc.
O să vezi ceva uimitor…
Dacă mai dai o dată la fel, toți vom crede că ai făcut pact cu diavolul.
Nu eu, părinte! Domnul îmi apreciază stilul doar.
Bun-venit, străine!
Cum te putem ajuta?
Caut pe cineva din acest oraș.
Un cartograf.
Eu sunt. Mă cheamă Calinicus.
Eu sunt Leif. Cred că am o hartă de-ale tale.
Speram să pot vorbi cu tine despre ea.
Te înșeli. Nu e una de-ale mele.
- Ești sigur? - Îmi cunosc hărțile.
Îmi cer scuze. Unde-mi sunt bunele maniere? Vino!
Vii de departe.
Hai să mănânci cu familia mea! Da?
Da.
Îți poți lăsa desagile aici.
Mai avem pe cineva la masă.
- Ai fost în toate aceste locuri? - Nu.
Promontoriul ăla
e cel mai îndepărtat loc în care am fost cu barca.
Dar, din fericire, marea aduce lumea întreagă în pragul casei mele.
Un viking care vorbește greacă și știe să folosească un astrolab arab.
Iar acum e-n atelierul meu.
Leif.
Copiii nu sunt așa periculoși cum par.
Îmi cer scuze.
Îl recunoști?
Este un pește de apă rece.
Îi prindeam când eram mic.
Pește-leu.
Mortal.
Acum, hai să ne uităm la harta mea!
Parcă nu era a ta.
Le revendic când e sigur să procedez așa și mint când nu este.
Da. E a mea.
Sau o parte.
I-am dat-o unui marinar acum mulți ani. Unde ai găsit-o?
În Sicilia, în Cartea Necunoscutului.
I se potrivea locul.
Deci,
ce vrei să știi?
Ce reprezintă.
Tu să-mi spui!
Ei bine, cred…
că asta e coasta sudică a Groenlandei.
Asta e o mică așezare din care provin.
Iar ăsta e un ținut pe care cred că l-am văzut când eram mic.
Vreau să știu dacă există.
Îmi pare rău. Nu pot răspunde acestei întrebări.
Dar tu l-ai desenat.
Desenez multe lucruri.
Atunci, ai auzit de el de la cineva care l-a văzut.
Nu.
Atunci, pe ce se bazează hărțile tale?
E gata.
Vino! Mâncăm.
- Puțină mâncare. - Ne e foame, te rog!
Ușor cu aia!
Poftim!
A fost foamete.
E greu de trăit aici.
Mulțumesc.
Nu e nevoie. Erik ne-a cerut să stăm noi de pază.
Preferăm încuietoarea noastră.
Leif a dărâmat Podul Londrei?
Da.
Și un viking este regele Angliei?
Iar tu, o luptătoare a Kattegatului.
O războinică.
Și unde e Leif? Se întoarce curând?
Am luat-o pe drumuri diferite…
acum șapte ani.
I-am pierdut urma.
Te-ai despărțit de familie?
Da.
El și-a căutat viitorul în Rus
cu prințul Harald Sigurdsson, tatăl lui Harald al meu.
Un prinț al Norvegiei.
Și creștin.
- N-ai vrut să mergi cu ei? - Nu.
Am întâlnit un profet în Uppsala și mi-a dat…
o viziune și destinul meu.
Am ajuns la Jomsborg ca păstrătoare a vechii credințe.
Cum adică, „vechea credință”?
S-au schimbat multe de când n-ai mai fost în Norvegia.
Acum e o lume creștină.
Cei care cred în zei nu mai au loc.
De-asta ne aflăm aici, să găsim o casă nouă.
Stígr ne-a salvat după ce un creștin ne-a otrăvit.
Un vraci.
Și un mare luptător.
Nu pot ține pasul cu atâtea povești.
Dar acum, că sunteți aici,
avem timp din belșug să povestim.
I-ai spus?
Va trebui să plecăm până-n toamnă.
Să plecați?
Da.
Groenlanda nu e destinația noastră.
Mergem mai la vest,
în Ținutul de Aur despre care ne-a zis Leif.
„Ținutul de Aur”?
Da.
Ai bătut atât drum pentru o poveste de copil.
Sunt convinsă că e același loc arătat de viziune.
E destinul meu și o să-l găsesc.
Întâi, trebuie să sărbătorim întoarcerea ta printr-un ospăț.
Dumnezeule îndurător și milostiv,
îți mulțumim pentru masă și multele binecuvântări
și fiindcă ne-ai onorat cu un oaspete cu care s-o împărțim.
Amin.
- Amin. - Amin.
Amin.
Servește! E prins azi, chiar în fața ușii noastre.
Îl recunoști?
Seamănă cu un pește din Groenlanda.
Cel care e-n atelierul tău.
Pentru că e același pește.
Imposibil.
E originar din nord.
Ești sigur?
Poate că e originar din Grecia și îi place să călătorească.
Să spunem că ai dreptate. Cum ar ajunge de aici în Groenlanda?
Curenți.
Marile râuri din mare care curg de la est la vest.
Din păcate, curenții din Groenlanda curg de la vest la est.
Dovada că totuși călătorește s-a lipit de barba ta.
Unde e?
LONDRA
O bucată de lemn…
din crucea pe care a murit Domnul nostru, Isus Hristos.
O relicvă sacră, într-adevăr.
Cum ați obținut un obiect atât de binecuvântat?
L-am ajutat pe Sfinția Sa într-o problemă personală.
Vizita regelui la Roma
confirmă importanța Angliei în lumea creștină.
Vă suntem îndatorați.
Imperiul n-a fost niciodată așa sigur.
Înălțimea Voastră,
mi-am luat libertatea de a ticlui o cartă pentru pământ.
O mare biserică
pentru a marca vizita dv. la Roma.
Un loc în care oamenii să mulțumească pentru binecuvântările papei.
O idee excelentă.
Mă voi asigura că regele o citește.
Pe măsură ce imperiul meu devine mai puternic,
eu devin tot mai slab.
Înainte,
puteam tăia capul unui om cu o mișcare a toporului.
Acum, mă chinui să țin hârtii.
Oricine poate ține un topor, iubitul meu.
Doar cineva măreț poate conduce.
Puterea ta nu stă în mâinile tale.
Ci cuprinde întreaga ta ființă.
Când am preluat Anglia și am devenit rege,
am promis că te voi ține în siguranță.
Că nu te voi expune niciodată, așa cum a făcut Ethelred.
Și așa ai făcut.
Dar nu voi mai fi aici mult timp.
- Vino! - Nu vorbi despre asta!
Sfinția Sa avea dreptate.
Trebuie să decid moștenitorul.
Fiii mei seamănă cu tatăl lor,
certăreți,
puternici
și ambițioși.
Am hotărât să merg în Kattegat
și vreau ca toți fiii mei și ai tăi
să vină acolo.
JELLING, DANEMARCA
Stați!
Rămâneți de pază acolo!
Iarl Godwin.
- Vreau să mă ajuți. - Desigur, Înălțime.
Oamenii mei m-au informat că sănătatea fiului meu e șubredă.
Părerea mea e că niciunul dintre fiii lui cu Aelgifu
va fi următorul rege al Angliei.
Despre ce vorbești?
Knut n-ar ceda tronul fiilor Emmei, dacă asta vă îngrijorează.
Nu.
Sunt de acord.
Doar nu sugerezi că va fi Hardeknud.
E un copil.
Nu asta sugerează bunicul tău, prințe.
Spune că următorul rege al Angliei este el însuși.
E absurd.
Bunicule, ești un mare viking, dar ești bătrân.
Spune-i, Godwin! E o glumă.
Eu cred că este o idee excelentă.
Cum vă pot sluji?
Poftim? Nu poți fi serios.
Categoric, sunt.
Tu ești prea neexperimentat pentru tron,
la fel și fiii Emmei și Hardeknud, Svein va rămâne în Norvegia,
în timp ce bunicul tău a condus Anglia în absența tatălui tău,
iar nobilii de acolo îl respectă.
Mi-ai promis că mă ajuți.
Am promis că, atunci când e vremea ta,
îți voi oferi aceeași loialitate și îndrumare
oferite tatălui și bunicului tău.
Este o chestiune de moment.
Știam că mă pot baza pe tine!
Familia e foarte importantă pentru mine.
Văd.
Bun.
Mai vreau să-ți spun ceva.
În timp ce hărțile îmi hrănesc familia,
asta…
îmi hrănește mintea.
Lumea cunoscută.
Și o lume mai puțin cunoscută.
De ce ascunzi asta?
Pentru că o mare parte din ce vezi aici e considerată erezie de către Biserică.
Nu e nicio Grădină a Edenului, de exemplu, și vei observa că forma e rotundă.
Nu e erezie dacă e adevărat.
Dar adevărul îmi poate lăsa copiii orfani.
Am călătorit pe acest râu.
Aveai dreptate. Asta e Groenlanda.
Iar liniile sunt curenți.
Râuri în mare.
Dar, după cum am spus,
curenții curg de la vest la est, încoace.
Da, dar presupui că ăștia sunt doi curenți diferiți.
Dacă însă nu sunt doi, ci același care ne poartă peștii?
Numai ceva imens poate întoarce un curent atât de puternic.
Ceva, poate…
ca așa ceva?
Deci e adevărat.
Am văzut asta.
Am văzut o altă lume.
Poate.
Cum adică? Asta e dovada.
Nu, ăla e pergament.
Cineva trebuie să găsească dovada.
CONSTANTINOPOL
Trăiască
împăratul viking!
Tu, în mod deosebit, știi că dorințele mele sunt altele.
Ăsta e un lucru bun.
Domnia unui împărat poate fi prea trecătoare.
Constantin abia a rezistat un an pe acel tron.
Romanos a deținut puterea timp de aproape un deceniu.
E o realizare impresionantă.
E un conducător impresionant.
Am învățat multe de la el
și încă mai am de învățat.
Înseamnă că nu te grăbești să pleci.
Părăsesc Constantinopolul când sunt pregătit.
Nu înainte.
Totul pare mult mai mic.
Plaja, casa…
Chiar și mama.
Tu ești cea schimbată.
De când ai plecat, ai călătorit, ai luptat, ai devenit conducătoare.
Groenlanda e la fel. Tu ai crescut.
Bine ați venit, oameni din Jomsborg, epuizați după călătorie și chinul vostru.
De a fi pierdut casa și pe cei dragi.
Cruda durere a exilului.
Cunosc asta.
Înțeleg asta.
Dar aici sunteți în siguranță, bineveniți în comunitatea noastră,
construită pentru a da adăpost celor care caută libertate
față de persecuție.
În seara asta, vă poruncesc…
să mâncați și să vă relaxați.
În seara asta, ce-i al meu e al vostru
și se pare că ce e al vostru e al meu.
Mulțumim că v-ați împărțit proviziile.
În seara asta,
mai sărbătorim întoarcerea fiicei mele acasă la ea!
M-am gândit la călătoria asta a ta.
La planul ăsta.
Uită-te la oamenii tăi!
N-au trecut prin destule?
De-asta vreau să-i duc într-un loc sigur.
De ce nu aici?
Există ferme care stau goale, pământ care așteaptă să fie lucrat.
A fost o iarnă grea, dar știi cum sunt.
Aveți semințe, provizii.
Ați putea reconstrui întreaga așezare de vest.
Numește-o „Fiordul Freydis”.
Tată, nu e doar pentru mine. Fac asta pentru poporul meu.
Lasă-mă să-ți arăt fermele mâine!
- Mai ales… - Vreți puțină companie?
Nu.
L-ați auzit pe conducător,
ce-i al vostru e al meu.
Dacă te mai apropii, te înjunghii în inimă.
Îți va fi greu să-l înjunghii când eu te țin la pământ.
Întoarceți-vă la masa voastră!
- Ce-ai zis? - M-ai auzit.
Spune-le să înceteze!
Este adult. Știe să-și poarte de grijă.
Nu-mi fac griji pentru Stígr, ci pentru oamenii tăi.
Cu cine crezi că vorbești?
Ești beat. Nu vreau să-ți fac rău.
Ce-i asta?
Vii în casa mea
și-mi umilești oamenii.
Nu. Așteaptă!
Acum știu de ce fiica mea te place atât de mult!
Ești dezamăgit.
Am venit aici căutând răspunsuri.
Mi-ai dat întrebări.
Am văzut că te-ai rugat azi.
Crezi în Dumnezeu?
Uneori, m-am îndoit de El.
Dar am văzut destule dovezi ale puterii Sale
încât să cred că există.
E la fel și cu hărțile mele.
Sunt o acumulare de dovezi, de știință
care indică existența a ceva ce cred că e real.
Dacă vrei dovezi concrete, însă, nu le vei găsi aici.
Sunt acolo.
Dincolo de promontoriu.
Așteaptă să fie descoperite de cineva cu abilitățile tale.
Ai răspuns la multe întrebări azi,
dar nu la cea importantă.
Cea care te-a trimis în Norvegia.
L-ai ucis?
Da.
Și i-am făcut o cruce pe piept.
Asta e povestea mea preferată dintre toate.
A fost acum multă vreme.
M-am schimbat de atunci.
Indiferent ce spui, sunt conducătoarea lor.
Asta nu se va schimba.
Unele lucruri sunt greu de acceptat.
Știu ce mândru ești că ai construit acest loc,
că ai supraviețuit dincolo de așteptări, dar…
Supraviețuind câștigăm.
Dar poți numi asta câștig?
Multe s-au schimbat de când ai plecat.
În primul rând,
peștii s-au mutat departe în sud, iar cu ei, și narvalii și morsele
al căror fildeș atrăgea negustorii.
Fără copaci să ne reparăm corăbiile, nu i-am putut urma.
Apoi iernile și-au lăsat amprenta.
Ținutul de Aur poate prii ambelor popoare.
- Ba nu. - De ce spui asta?
Pentru că…
Pentru că am petrecut ani întregi încercând să-l găsesc și n-am reușit.
Nu sunt orb, Freydis.
Crezi că nu văd ce se întâmplă cu poporul meu?
După ce tu și Leif ați plecat,
am navigat iar și iar în direcția în care a crezut că l-a văzut.
Dacă ar fi existat, am fi fost acolo, nu aici,
unde vântul nu se oprește niciodată și zeii își râd de mine.
Ținutul de Aur al lui Leif
este o fantezie.
Mă încred în viziunea mea
și nu mă poți opri.
Căpoasă.
De la cine am moștenit asta?
Măcar lasă-ne să folosim o corabie pentru pescuit înainte să plecați.
Desigur.
Acum, odihnește-te! Încă sunt tatăl tău.
N-ai curaj s-o faci.
Godwin?
Noapte bună, Înălțimea Voastră.
Ne întâlnim în casă.
Vin imediat.
Zoe, vreau să vorbesc cu tine.
Harald.
Tu ești?
Împărate. Îmi cer scuze.
Nu mi-am dat seama că tu m-ai chemat.
Nu te-am chemat, dar mă bucur că ești aici.
Vreau să vorbesc cu tine.
De-a lungul anilor,
ne-am apropiat.
Îmi ești ca un frate.
Și tu mie, împărate.
Și, ca frate, te cunosc bine.
Punctele tale forte
și cele slabe.
Împărate…
Crezi că n-aș ști dacă te-ai culca cu soția mea?
Știam că, dacă te-aș întreba,
lucrurile ar deveni ciudate între noi.
Așa că…
mi-am lăsat soția să te seducă.
De ce?
Fiindcă nu-i pot oferi un copil.
Cine e mai bun să asigure un moștenitor
decât fratele meu drag?
Nu!
Împărate! Opriți-o!
Nu!
L-a ucis pe împărat!
Nu! A fost o capcană!
Arestați-l!
Hei!
INSPIRAT DIN SERIALUL „VIKINGII” CREAT DE MICHAEL HIRST
Subtitrarea: Iulia Rolle