‫- פרק זה עוסק בנושאים רגישים, וביניהם התאבדות. -‬
‫- מומלץ להפעיל שיקול דעת. -‬
‫סאטון?‬
‫סאטון!‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אבא!‬
‫היא מתה.‬
‫סאטון מתה.‬
‫ד"ר לזרוס?‬
‫- כיום -‬
‫המטופל החדש מוכן.‬
‫- משפט ארלו ג'ונס רוצח הורשע בכל סעיפי האישום. -‬
‫- המושבעים פסקו "אשם" -‬
‫- מאסר עולם לג'ונס בתום משפט ארוך -‬
‫- יחידה פסיכיאטרית סגורה -‬
‫- שיחה נכנסת אבא -‬
‫טוב, בסדר.‬
‫ארלו.‬
‫תוציא אותי מכאן.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה עכשיו.‬
‫אז מה אתה שווה?‬
‫אני כאן כדי שתוכל לדבר על הרגשות שלך,‬
‫על... המחשבות שיש לך בראש.‬
‫אילו מחשבות?‬
‫על אילו מחשבות אתה רוצה לדבר?‬
‫אלוהים.‬
‫דיברתי איתו.‬
‫ועל מה דיברת עם אלוהים?‬
‫על הפשעים שלך?‬
‫עליך.‬
‫למה עליי?‬
‫שאלתי אותו אם אני יכול לסמוך עליך.‬
‫והוא ענה?‬
‫הוא אמר שלא.‬
‫הוא אמר שאתה מתחזה,‬
‫וביקשתי ממנו להעניש אותך, ואתה יודע מה הוא אמר?‬
‫מה הוא אמר?‬
‫שהוא יעשה את זה‬
‫במיוחד בשבילי.‬
‫היי.‬
‫זה אבא.‬
‫כן, הוא התקשר אליי. לא עניתי. מה קורה?‬
‫לאז, הוא מת.‬
‫מה?‬
‫הוא ירה בעצמו במשרד שלו.‬
‫אתה שם?‬
‫לאזרוס מאת הרלן קובן‬
‫הפסיכיאטר הידוע, ד"ר ג'ונתן לזרוס,‬
‫שם קץ לחייו, לפי הדיווחים.‬
‫הוא זכור, בעקבות הטרגדיה, כאביה של סאטון לזרוס,‬
‫שנרצחה באכזריות לפני 25 שנה.‬
‫החיפוש אחר הרוצח משך תשומת לב ארצית,‬
‫אך הוא לא נתפס עד היום.‬
‫ד"ר ג'ונתן לזרוס השאיר אחריו שני ילדים אחרים,‬
‫ג'ואל וג'נה.‬
‫וכעת למזג האוויר, ונעבור אל...‬
‫תתקדם שמאלה.‬
‫קדימה, חבר.‬
‫תפנה שמאלה.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫ממתי היה ברשותו אקדח?‬
‫לא היה.‬
‫איפה הפתק?‬
‫המקור נמצא אצל המשטרה, אבל נתנו לי את הצילום הזה.‬
‫כאדם שצלל לנבכי נפשם של אנשים לפרנסתו,‬
‫הוא יכול היה להסביר לנו קצת יותר.‬
‫"זה לא נגמר."‬
‫- זה לא נגמר. -‬
‫מה זה אמור להביע, לעזאזל?‬
‫תגיד לי אתה.‬
‫והשולחן הזה, שלוש רגליים. כמו סוג של צופן.‬
‫זה היה...‬
‫על השולחן שלו בעבודה.‬
‫- שוחרר חשוד ברצח תלמידה, במשטרה אומרים שאין כיוונים נוספים -‬
‫הוא דיבר על סאטון?‬
‫הוא מעולם לא דיבר עליה.‬
‫אני פשוט לא מבינה למה הוא עשה את זה.‬
‫- זה לא נגמר -‬
‫סאטון?‬
‫מה נסגר?‬
‫- סת' מקגוורן תכף מסיים לעבוד. אתה באזור? -‬
‫בנות, זהו יום עצוב, כי סת' תפוס עכשיו באופן רשמי.‬
‫מה אני אגיד? לג'נה יש טעם מצוין.‬
‫סתום ת'פה. -תן לי.‬
‫סת'!‬
‫הנה הוא. קדימה, בוא הנה.‬
‫תראה אותך. -מת על השיניים. של מי הן?‬
‫מת על הזקן. מסתיר את הסנטר הכפול.‬
‫איך אתה מעז?‬
‫מזל טוב. מתי הלידה?‬
‫עזוב. זה תינוק הבירה שלי. בוא. ל"רוזי קיו"?‬
‫אלא מה?‬
‫טוב לראות שהג'נטריפיקציה טרם הגיעה לכאן.‬
‫כן, אתה מכיר את בלה. "שינוי הוא מוות."‬
‫מה תשתה?‬
‫וודקה טוניק.‬
‫למה?‬
‫מעי רגיש. בלי חיטה.‬
‫באנו לבר עלוב, ואתה מקפיד על תזונה למעי רגיש.‬
‫תנסה אתה להיות אנרכיסט עם בטן נפוחה.‬
‫הנה בלה.‬
‫אני אביא את המשקאות. נו, לך לומר שלום.‬
‫הכול בסדר?‬
‫מעולה. -כן.‬
‫שלום, יפהפייה.‬
‫לאז! הפסיכולוג חזר.‬
‫פסיכיאטר.‬
‫מה שתגיד. מה אתה עושה פה?‬
‫אבא שלי מת.‬
‫אלוהים.‬
‫כשנפרדנו, הוא אמר שאיבדתי את האישה הכי טובה שאמצא בחיי.‬
‫הוא צדק.‬
‫קרוב לוודאי.‬
‫בלה!‬
‫אני צריכה להגיש.‬
‫אני ממש מצטערת, לאז.‬
‫- רוזי קיו -‬
‫ברור שהוא חשב על סאטון.‬
‫זה היה על השולחן שלו.‬
‫אני חושב שאיש מאיתנו לא באמת התגבר על מה שקרה בלילה ההוא.‬
‫זה ריסק אותו. סאטון הייתה הילדה המועדפת עליו.‬
‫לא. אחי...‬
‫הוא לא אמר, אבל כולנו ידענו.‬
‫כשאתה התאום "הלא מועדף", תאמין לי, אתה מבחין בזה.‬
‫הלוואי שהיה זוכה לסגירת מעגל, רואה מישהו נתפס על הפשע.‬
‫התכוונתי לשאול, איך ג'נה?‬
‫היא בסדר.‬
‫כדאי להתקשר אליה?‬
‫תלוי אם אתה חושב שזה יוביל לסקס מתוך יגון.‬
‫מה? היא רק ידידה, טוב?‬
‫אני רק שואל‬
‫אם אתה חושב שהיא תשמח לקבל שיחה.‬
‫כן, אני חושב שאתה צריך להתקשר.‬
‫אבל יש דבר כזה סקס מתוך יגון. זה אפילו ממש שכיח.‬
‫זה קשור לצורך להרגיש חי.‬
‫אני יודע.‬
‫נשמע נהדר, נכון?‬
‫עוד אחד? -ברור.‬
‫מעי רגיש או אנרכיה?‬
‫בוא נתפרע.‬
‫הוא ירה בעצמו במשרד שלו.‬
‫- שיח הערער -‬
‫ד"ר אל? סליחה על האיחור.‬
‫לא, סליחה. אני הבן שלו.‬
‫אני שונאת לאחר. אני אומרת לעצמי, "סנדרה יש לך עשר דקות לצאת"...‬
‫אני הבן שלו... -...ואני מתברברת עד שנשארת דקה...‬
‫קסנדרה, אני הבן שלו. -...לשירותים שלא אצטרך בדרך.‬
‫סליחה. -ופתאום אני מאחרת בשלוש דקות,‬
‫וזה כאילו...‬
‫את עושה את זה בכוונה.‬
‫כן! כאילו אני חייבת להיות בלחץ, חייבת להיות במתח.‬
‫אני לא מצליחה לתפקד בדרך אחרת.‬
‫אני מצטער לומר שיש לי חדשות על ד"ר...‬
‫שוב יש לי מחשבות כאלה.‬
‫שמעת אותי? אמרתי שיש לי מחשבות כאלה.‬
‫אילו מין מחשבות?‬
‫מחשבות... על רצח.‬
‫אני מבין.‬
‫ומה יש במחשבות האלה?‬
‫אותו. מת.‬
‫אני מביטה בפניו המתות.‬
‫דם קולח מהראש שלו, מהמקום שבו חבטתי בו,‬
‫ואני בוהה בו על האדמה, ואני מרגישה...‬
‫כלום.‬
‫לא אושר, לא הקלה. פשוט כלום.‬
‫ומי האיש?‬
‫הוא.‬
‫ניל. החבר שלי, הפריק.‬
‫המחשבות האלה, אלה זיכרונות?‬
‫הלוואי. הוא עדיין נושם.‬
‫מחכה לי בבית. הזהיר אותי שלא לחזור מאוחר.‬
‫ואני צריכה לומר לך גם שיש גבר שמטריד אותי.‬
‫מטריד אותך?‬
‫הוא מסתכל עליי, עוקב אחריי לפעמים,‬
‫ובמחשבות שלי אני הורגת אותו.‬
‫פשוט מסתובבת ודוקרת אותו, בלי להרגיש שום דבר.‬
‫כלומר... כלומר, למה? למה יש לי מחשבות כאלה?‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫קסנדרה, האיש,‬
‫ייתכן שהרגשות שלך כלפי ניל‬
‫מושלכים על המעריץ החדש הזה?‬
‫אפשר?‬
‫אתה רוצה גם?‬
‫למה לא? קטן.‬
‫אני הורגת אותו, ואני מתבוננת בו,‬
‫ואני לא מרגישה שום דבר.‬
‫תני לי למלא לך.‬
‫זה כמו שאמרת קודם.‬
‫מה היית אומר, שחיים את החיים עם כאב?‬
‫תזכירי לי.‬
‫קסנדרה?‬
‫מה עשית אתמול בלילה?‬
‫אני... נתקלתי בבלה.‬
‫מה? בבר שלה?‬
‫מה הסיכוי שהיא תהיה שם?‬
‫היא... היא עדיין עם...‬
‫מה שמו? פול.‬
‫אתה תמיד אומר "מה שמו?"‬
‫פול.‬
‫אז למה להוסיף "מה שמו"?‬
‫כן, היא עדיין עם פול. אתה פשוט שונא אותו.‬
‫לא שונא אותו. רק חושב שהוא קצת מרובע.‬
‫"מרובע"? מה, בניגוד ללאז המגניב?‬
‫היי, בלה מגניבה. היא...‬
‫היא אדם מגניב.‬
‫פול הוא בעצם חנון חובב גולף. אני פשוט לא מבין איך הם מסתדרים.‬
‫הם נשואים יותר זמן ממה שאתם הייתם.‬
‫רף גבוה, ג'ן. היינו צעירים מדי כשהתחתנו.‬
‫היה ברור שזה לא יחזיק מעמד, ואם היינו מכירים עכשיו, מי יודע?‬
‫בן כמה הילד? מה שמו?‬
‫איידן. 15.‬
‫הוא נעשה מוזר יותר?‬
‫הוא לא מוזר, לאז. הוא ייחודי, בדרכו הקסומה.‬
‫אז הוא מוזר יותר.‬
‫כן.‬
‫תראי, אני רוצה לדבר עם מרגו,‬
‫על הימים האחרונים של אבא וכו'.‬
‫כדאי שאזהיר אותך שהיא עדיין די בטראומה מזה שמצאה אותו.‬
‫הצעתי לה רייקי.‬
‫ההילה שלה הייתה... במין אפור-צהוב.‬
‫אוי, אלוהים, באמת?‬
‫כן, באמת. ואם תיפתח לאנרגיות של היקום,‬
‫זה ישנה את חייך.‬
‫זה ישנה? -זה ישנה.‬
‫אז באיזה צבע ההילה שלי?‬
‫בצבע של אידיוט.‬
‫עמוק.‬
‫התיקים של המטופלים כאן.‬
‫אביך לא היה האיש הכי מסודר.‬
‫אני יודע, מרגו, אבל למזלו, את היית איתו.‬
‫נכון.‬
‫והיינו צוות טוב.‬
‫סליחה. זאת החזרה לכאן...‬
‫קסנדרה אמרת. שם משפחה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫זה מסבך את העניין. אנחנו מתייקים לפי שם משפחה.‬
‫אין לכם בסיס נתונים או מערכת ממוחשבת?‬
‫לא, אביך אהב מערכת ניירות.‬
‫לעיתים קרובות הוא הקליט מפגשים, לעיון בהמשך, אבל הוא לא חיבב טכנולוגיה.‬
‫אתה ילד טוב, ג'ואל.‬
‫ידוע לי שהייתם עסוקים ולא הספקתם לדבר במידה שרציתם,‬
‫אבל הוא היה מאוד גאה בך, מקצועית.‬
‫אני מניחה שרצית להידמות לו בבחירת הקריירה שלך.‬
‫כן, יכול להיות.‬
‫הוא היה טוב מאוד, שתדע, וידע להיכנס לאנשים לראש.‬
‫ואת נכנסת לראש שלו?‬
‫לפעמים.‬
‫הוא דיבר אי פעם על... סאטון ועל הלילה שבו היא נהרגה?‬
‫קצת. למה?‬
‫פשוט תמיד הרגשתי שהוא...‬
‫האשים אותך?‬
‫אני לא יודעת על זה שום דבר.‬
‫עכשיו, ברשותך.‬
‫אני קצת מוצפת מהחזרה למקום הזה.‬
‫- שם המטופלת קסנדרה רודס -‬
‫- מפגש אחרון: 12 ביוני 1999 -‬
‫1999.‬
‫מה נסגר?‬
‫- תיק נסגר 12/06/99 -‬
‫- שם מטופלת: קסנדרה רודס כתובת: רח' הייזלטון 68, דירה 43 -‬
‫- רחוב הייזלטון -‬
‫היי. כן...‬
‫אני מחפש את קסנדרה.‬
‫שלום.‬
‫היי. קסנדרה עדיין גרה כאן?‬
‫קסנדרה?‬
‫כן, קסנדרה רודס.‬
‫כן. וואו.‬
‫אתה לא...‬
‫זה היה לפני 20 שנה.‬
‫אני יודע. היא מטופלת של אבא שלי,‬
‫ואבא שלי נפטר, לכן אני פשוט...‬
‫תקשיב, אני מצטער, אבל היא מתה.‬
‫מתה?‬
‫נרצחה בעצם.‬
‫לא...‬
‫הייתי איתה... אתמול.‬
‫קסנדרה רודס?‬
‫תאמין לי, היא נרצחה לפני יותר מ-20 שנה.‬
‫היינו היחידים שהסכימו לקנות את הדירה.‬
‫קנינו אותה די בזול, האמת.‬
‫היא נשארה ריקה המון זמן.‬
‫חוץ מכל הזבל שנשאר בעליית הגג.‬
‫אין שום מצב שהיית איתה אתמול.‬
‫בסדר.‬
‫- טענת ההתעללות של קורבן הרצח -‬
‫- תמצאו את הרוצח של קסנדרה -‬
‫- מתקשר... מרגו מקינטייר -‬
‫שלום. -קסנדרה רודס נחנקה,‬
‫והרוצח שלה מעולם לא נמצא.‬
‫ואת לא זוכרת את זה? מטופלת שנרצחה?‬
‫כי זה נראה די בלתי נשכח, מרגו.‬
‫מצטערת, אני לא שומעת אותך.‬
‫אמרתי שקסנדרה רודס נרצחה.‬
‫ואת... -מצטערת. אתה נשמע מקוטע.‬
‫הלו?‬
‫ואני צריכה לומר לך גם שיש גבר שמטריד אותי.‬
‫- שיחה נכנסת סת' מקגוורן -‬
‫כן.‬
‫היי, גבר. שחררו את הגופה של אבא שלך מחדר המתים לבית הלוויות.‬
‫- סאטון לזרוס 1998-1980 -‬
‫עברתי על התיקים הישנים של אבא כשניקיתי את המשרד שלו,‬
‫ונתקלתי בזה.‬
‫עוד רצח שלא פוענח, 1999, כשישה קילומטרים מכאן.‬
‫אבל הנסיבות שונות מאוד מאלה של סאטון.‬
‫כן, אבל שני מקרי רצח שלא פוענחו,‬
‫בהפרש של שנה אחת, ובשניהם הפושע לא נתפס.‬
‫כן, לפני 25 שנה.‬
‫היא הייתה אחת המטופלות של אבא שלי. חשבה שיש לה מטרידן.‬
‫הדברים האלה פרטיים, לאז, לא?‬
‫היא מתה, סת'.‬
‫אתה יכול... אתה יכול לגלות מה קרה עם התיק שלה?‬
‫אתה רוצה שאתחיל לחטט בתיקים מ-1999?‬
‫חקירות שאפילו לא הייתי מעורב בהן. השתגעת?‬
‫אני פשוט...‬
‫ג'ואל.‬
‫אליסון.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫גבירתי. -סת'.‬
‫קשה לי להאמין שהוא איננו. במיוחד כך.‬
‫מה חשבת על הפתק?‬
‫מתמיה. אולי... משהו שקשור לגלגול נשמות?‬
‫כלומר, אבא תמיד אהב מסתורין,‬
‫אבל אני חושב שהוא קצת הגזים בסוף.‬
‫נראה שאיש מאיתנו לא באמת יודע, נכון? מה קורה שם בפנים.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫ג'נה, היי. -שלום.‬
‫פעם חשבתי שאבא שלך מזיין אותה.‬
‫אחרי שאימא מתה, חשבתי שכל אישה שבאה לבית‬
‫תהיה האימא החדשה שלי.‬
‫עכשיו אני מבין שאלמנים מושכים סוג מסוים של נשים.‬
‫אתה יכול להשיג לי את המידע הזה?‬
‫נצטרך לדבר על הניסיונות שלך להשחית שוטר...‬
‫אחר כך, על בירה.‬
‫מה?‬
‫לאז. טקס מקסים.‬
‫תודה. תודה. היי, פול.‬
‫ג'ואל.‬
‫אתה יכול... לאז, בבקשה.‬
‫אני אישאר עם ג'ואל.‬
‫אז איך הולך עם הגולף?‬
‫טוב. ירדתי להנדיקאפ של עשר עכשיו.‬
‫נהדר.‬
‫כן, והגרין במונטגומרי פשוט מושלם.‬
‫הם משתמשים בדשן עם הרבה אשלגן וזרחן.‬
‫זה מתקן את הפגמים תוך כדי עונת הצמיחה.‬
‫להביא לך משקה?‬
‫אני בסדר. תודה.‬
‫אני אמלא את שלנו. -טוב.‬
‫פול, רוצה לבוא איתי? -כן, בסדר.‬
‫אני חושב שאיש מאיתנו לא באמת התגבר על מה שקרה בלילה ההוא.‬
‫לאז.‬
‫לאז, בוא נלך.‬
‫סם אולסן, אני עוצר אותך‬
‫בחשד לרצח סאטון לזרוס.‬
‫אתה לא חייב לומר דבר.‬
‫אם תאמר, זה עלול לשמש נגדך.‬
‫שחררו אותו.‬
‫הם שחררו אותו, לעזאזל!‬
‫אחרי שיצאתי אתמול בלילה, עברתי ליד הבית של סם אולסן.‬
‫בליל הלוויה של אבא שלך, החלטת ללכת לביתו של האיש‬
‫שהואשם ברצח אחותנו?‬
‫הרי יש קשר בין הדברים, ג'ן.‬
‫אבל הסתובבתי באזור שם.‬
‫רציתי לראות את המקום שוב.‬
‫הוא נפסל כחשוד, לאז.‬
‫לא היו ראיות מז"פ, לא היו עדים, ואבא מעולם לא חשב שזה הוא.‬
‫אני אישית הייתי מכניסה אותו לכלא בגלל הסוודרים שלו,‬
‫אבל אני לא קובעת את החוקים.‬
‫היית טובה בלוויה.‬
‫זה היה נאום יפה. אהבתי את כל הקשקוש ההיפי.‬
‫אנחנו ממשיכים לחיות, לאז, באמת. כשאנחנו עוזבים את הגוף הזה.‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬
‫אני יודעת שסאטון כאן.‬
‫אני מרגישה אותה לפעמים.‬
‫אוקיי, אז אשאל אותך את זה:‬
‫את חושבת שאנשים רואים אנשים מתים?‬
‫כאילו ממש רואים אותם? כאילו הם...‬
‫לנגד עיניהם ממש?‬
‫אתה מתאבל. אם אתה חושב שאתה רואה את אבא, אז...‬
‫אני יודע הכול על הזיות שכול, ג'ן. זה לא מה שאני שואל.‬
‫טוב, אז מה אתה שואל?‬
‫תשכחי מזה. כשאתה מת, אתה מת.‬
‫קסנדרה רודס, היא נחנקה והרוצח שלה מעולם לא נמצא.‬
‫ואת לא זוכרת את זה? מטופלת שנרצחה?‬
‫אין שום מצב שהיית איתה אתמול.‬
‫היי! אתה איידן?‬
‫אתה הבן של בלה.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫רציתי לראות איך אתה נראה.‬
‫לא היית צריך לחזור הנה.‬
‫אבא שלי מת.‬
‫אני יודע. שמעתי.‬
‫אימא שלך הייתה בלוויה, ואבא שלך.‬
‫שאלתי אם אני יכול לבוא.‬
‫ללוויה של אבא שלי?‬
‫הן מסקרנות אותי מאוד.‬
‫היא הייתה די רגילה.‬
‫אני לא יודע בכמה היית,‬
‫אבל היו שם הדברים הרגילים,‬
‫ארון מתים, כמה מילים טובות, קצת מוסיקה.‬
‫אתה יודע.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני פסיכיאטר משפטי.‬
‫אתה מדבר עם משוגעים?‬
‫כן. כן, בערך.‬
‫רוצחים סדרתיים?‬
‫רוב האנשים הם לא רוצחים סדרתיים.‬
‫אני חושב שזה יכול לשגע אותך, ההתעסקות עם אנשים משוגעים.‬
‫אני חושב שאתה צודק.‬
‫הגעת הביתה.‬
‫לא היית צריך לחזור.‬
‫יש לי הרגשה רעה לגבי זה.‬
‫תיכנס הביתה בבקשה, איידן. אני...‬
‫אני ממש מצטערת. אמרתי לו שאתה כאן, ועולים לו כל מיני רעיונות בראש.‬
‫זה בסדר. היי, פול.‬
‫ג'ואל.‬
‫קדימה, תיכנס.‬
‫טוב, בסדר. אני אזוז.‬
‫תודה שהחזרת אותו. אני באמת מעריכה את זה.‬
‫נראה שקשה לו לקלוט שהיו לי שני בעלים.‬
‫אני מניח שזה באמת מוזר לילד.‬
‫טוב, כן.‬
‫מה?‬
‫רק האופן שבו אמרת "טוב, כן".‬
‫הרגשתי כאילו אני שוב בן 19.‬
‫כן, אני יודע. סליחה.‬
‫ביי.‬
‫היי, גבר. תפגוש אותי ב"רוזי קיו". יש לי משהו בשבילך.‬
‫תיהנה.‬
‫אתה מלך.‬
‫אוקיי. רוצה את הגרסה המקוצרת?‬
‫היא הייתה משוגעת, קסנדרה. על כל הראש. ילדה בעייתית, נכנסה ויצאה מבתי אומנה.‬
‫- קסנדרה רודס -‬
‫כמה בני זוג, רובם אלימים, ואז היא מתה,‬
‫כמעט בוודאות נרצחה על ידי החבר שלה, ניל קרופט.‬
‫הוא לא הואשם, כי הוא נעלם.‬
‫- רשימת חשודים -‬
‫זה סיפור מצער ומכוער.‬
‫על הנייר, אבל היא הייתה אדם.‬
‫אני רואה את זה בבתי כלא כל הזמן. מה שכתוב הוא לא תמיד מה שקרה.‬
‫ולפעמים, אלה אנשים שאתה מחבב.‬
‫רוצה לספר לי איך זה קשור בכלל?‬
‫אבא שלך זיין אותה?‬
‫אצלך תמיד מדובר בזיונים, נכון?‬
‫בלי סקס וכסף, לא תהיה לי עבודה.‬
‫אני לא יודע. מה שקרה לסאטון, הקשר...‬
‫אין קשר. הבחורה הזאת הזמינה צרות.‬
‫צרות מצאו אותה וצרות הרגו אותה. התיק נסגר לפני 25 שנה.‬
‫אתה הולך?‬
‫יש לי דברים לעשות.‬
‫אתה נפגש עם ג'נה, נכון?‬
‫מה?‬
‫תראה, אתה ממש גרוע בשקרים. לעולם אל תבצע פשע, סת'.‬
‫בסדר, האמת היא שזה ממש מוזר, כי היא אמרה‬
‫שהיקום יביא טוב לב לחייה,‬
‫וכעבור דקות ספורות, אני התקשרתי והזמנתי אותה למשקה.‬
‫קיסמט.‬
‫כן, לאז. קיסמט, ממש קיסמט.‬
‫אין לך מושג מה זה, נכון? -אין לי שמץ.‬
‫אבל אני אשתמש בזה על אחותך.‬
‫תודה, חבר. ביי!‬
‫היי!‬
‫אתה עוקב אחריי? היי!‬
‫היי!‬
‫אתה בסדר?‬
‫היי!‬
‫שלום!‬
‫איפה אתה?‬
‫- שיח הערער אובדן התמימות -‬
‫"אם אתה מזמין לביתך מציתן,‬
‫"אל תשים גפרורים בחדר שלו."‬
‫אז פגשת את קסנדרה?‬
‫יהיו עוד, בן.‬
‫גם הם יבואו אליך.‬
‫עוד אנשים שנרצחו.‬
‫כמו קסנדרה.‬
‫וכמוני.‬
‫תרגום כתוביות: נעמי מאזוז‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬ שמץ.‬