V ději se objevují citlivá témata včetně sebevraždy.
Sledujte dle uvážení.
Přijdou i k tobě.
Další zavraždění. Jako Cassandra.
A já.
Tati?
Tati!
PROMIŇ, MUSÍM JÍT
Přijdou další. Kteří byli zavražděni.
Jako Cassandra.
A já.
Lazi!
Tak mě objeď!
-Svítí zelená, kámo. -Tak mě objeď!
Tak mě prostě objeď!
Jste v pořádku?
Omlouvám se.
Můžu nějak pomoct?
Ne.
Můj táta... Táta je mrtvej. Je... Je mrtvej.
Před zprávami máme čas ještě na jednu hitovku.
Nechápu, proč to udělal.
Kvůli obsedantně kompulzivní poruše
má Dylan problémy v běžné společnosti.
NENÍ KONEC
Tak. Vysvětlíš mi to nějak?
No... Víš, chtěl jsem jít domů.
Jo. Nekecej. Proč?
Být tady mi nedělá dobře na mysli.
Dobře. Fajn, takže abys to uklidnil, tak trávíš čas
s tátovým otravně kryptickým dopisem na rozloučenou.
Mám teorii.
O čem?
O tom „otravně kryptickým dopise na rozloučenou“.
A jakou?
No, vím, že je to tátovo písmo.
Ale od kdy nezačíná větu velkým písmem?
Co myslel na sebevraždu.
Interpunkce asi nebyla na jeho seznamu priorit vysoko.
Přijde mi to jako konec věty. Ne začátek.
Takže... co když... to mělo předchozí stranu?
Policie našla jen tohle.
Jo. Ale kdo ho našel první? Policie, nebo Margot?
Margot.
Co když tu stranu z nějakýho důvodu vzala?
Proč by to dělala?
Nemám tušení. Nevím.
Sama jsi říkala, že je to nic nevysvětlující směšnej dopis.
Jsou to tři slova a divná malůvka.
Tohle není poslední dopis člověka, kterej se vydával lidem do myslí!
Myslím, že jsi přetažený.
Četl jednu knihu.
Jalovcový keř: Ztráta nevinnosti od C. C. Arnolda.
A...
Je to učebnice psychologie z roku 1954. Jalovcový keř je analogie.
V bibli se malý Ježíš s rodiči
skryli před Herodovými vojáky v jalovcovém keři.
Je to o nevinnosti a ztrátě.
Sutton?
Jsem z tebe rozrušená, Lazi.
Takže jestli dovolíš, tak...
nám uvařím čaj
a upeču sušenky.
-Hej, počkej. -Odpal.
Kampak jdeš, hochu?
-Bojíš se? -Hej, Aidane! Aidane!
Hele.
Hej. Hej! Vy.
-Co, chcete se prát? -Co?
On je snadnej. Drobnej kluk.
Co třeba někdo větší?
Ty běž. Vy ostatní... tady mě máte.
Jděte do prdele.
Mám jít do prdele?
Mažte do školy.
-Nastup si. -Půjdu pěšky.
Nechci, aby tě chytili.
Nechytí, protože jdu maximální rychlostí.
A co když poběžej?
Nepoběžej. Při běhu nevypadaj cool.
Dávej na sebe pozor, jo?
Nesmyslná fráze. Na tom, jak na sebe dávám pozor, nesejde.
To je pravda.
-Kafe? -Už teď mám zpoždění.
Tak na další půlhodince nesejde.
Budou si myslet, že mám zase kocovinu.
A máš?
Jo. Ale nechci, aby si to mysleli.
Je to dost důležitý.
Přemýšlel jsem nad tátovou sebevraždou. Něco mi nesedí.
Podle mých zkušeností to blízkým zřídkakdy sedí.
Ale z profesního hlediska byla jeho filozofie,
aby se lidé necítili opuštění.
Opravdu věřil, že poškozený lidi jde zachránit.
Jo. „Kdo uklidní uklidňovače?“
To je z komiksu o Snoopym.
Hele... Sethe, on nevlastnil zbraň.
Zkontrolovali jste otisky?
Co když tam někdo šel, třeba klient, a narafičil to jako sebevraždu?
Je to běžná zbraň z ulice. Nejde vystopovat.
A co forenzní?
Měl na rukách stopy prachu? To mi říct můžete.
Jo, to můžeme. Ale máme spoustu nedodělávek, Lazi.
A promiň, ale sebevraždy nebereme jako urgentní.
Kdo by chtěl tvýho tátu zabít?
Nejdřív to s Cassandrou Rhodesovou, což bylo před 25 lety.
Četl jsi vůbec ty policejní složky, co jsem ti dal?
Hledáš spojitosti tam, kde žádný nejsou.
To víš jistě?
Sutton a Cassandra a tvůj táta jsou léta od sebe.
A ty zneužíváš naše přátelství.
Máš kliku, že se mi líbí tvoje sestra.
VYŠETŘOVACÍ SLOŽKA
DŮVĚRNÉ
HLAVNÍ PODEZŘELÝ: NEIL CROFT
MÍSTO POBYTU NEZNÁMÉ
CASSANDRA RHODESOVÁ
Bude jich víc, synu. Přijdou i k tobě.
PODEZŘELÝ Z VRAŽDY STUDENTKY PROPUŠTĚN, POLICIE NEMÁ DŮKAZY
Bože.
Zdravím, doktore Lazi. Tohle je Neil.
Doktore Lazarusi.
Trochu se zdráhal, ale řekla jsem mu, že jste to navrhl
a že zajistíte, aby to nebylo moc ujeté.
Jo, nejsem zvyklej na všechno to „mluvení“ v místnostech.
No...
Vynasnažím se, aby to bylo upřímné.
Dej si drink. Může?
Jo.
-Já si dám. -Nechci drink.
-Jen si dej. -Dej pokoj.
-Prostě si dej drink, Neile... -Dej pokoj!
Neile. Sednete si sem?
Cassandro, vy sem.
Perfektní.
Tak... párová terapie, že?
Začneme s vámi, Neile, dobře? Proč myslíte, že tu jste?
Byl to její nápad. Pomoct našemu vztahu.
Dobře. Cassandro, stejná otázka.
No, na našich sezeních jste mě vždy povzbuzoval,
abych sama sebe hájila a...
No, vedla jsem si takový deníček každého dne, kdy jsem...
Můžu... můžu mluvit?
Prosím.
Cassandru zbožňuju,
ale někdy, pro svoje vlastní dobro, potřebuje...
No, všechno je to kvůli její matce.
-Bože. -Nevzdychej, Cassie.
Vychovala ji matka bez zábran. Řekni mu o tom.
Chodila ven, spala s muži za peníze...
-To není pravda. -Nelži mu.
Spala s muži za peníze.
Možná, aby zaopatřila svý děti, ale...
Byl jsi u toho?
Její děti vyrůstaly v domnění, že je to normální.
Popsal byste se jako někoho, kdo potřebuje kontrolu?
V životě obecně.
V hlavě se mi honí myšlenky na to, jakej by měl svět být.
Když už je mám, chci, aby takovej svět byl.
-Jedna stačila. -Vidíte?
-Říkám, že jedna stačila. -Chci další.
Alkohol mám v glóbusu.
Připomíná mi to, že mimo tuto místnost
je... celý svět.
Kam byste šel, kdybyste potřeboval prostor?
Do Indie.
Proč?
Žít lacině, ztratit se, nikdo vás tam nenajde.
-Měl bys tam jet. -Možná to udělám.
Nedokázal bys mě opustit.
Mohl bych odejít, ale jak bys dopadla ty?
Zvládla bych to.
Skončila bys jako máma a kouřila chlapům péra.
Už to neříkej.
Není divu, že máš stalkera. Musíme čelit pravdě.
Nejde tady o to? Abychom přijali, jací jsme?
Kouřila péra za prachy.
Ona to nechce přiznat, protože kdo si chce myslet, že byla jeho máma děvka?
Ale bylo to tak.
Cassandra vzešla z děvky a musíme přijmout,
že jablko občas nepadá daleko od...
Jen!
Jen.
Ta soška, kterou máma s tátou koupili na líbánkách...
Jsem s klientkou.
Zdravím.
Pardon.
Vzpomínáš si na ni? Matka chovající dítě.
Ano.
Táta ji měl v ordinaci, ale už tam není. Proč?
Netuším. Teď, prosím, jdi, Lazi.
Jasně.
Dobře.
No, vždy jste mě povzbuzoval, abych sama sebe hájila.
No, vedla jsem si takový deníček každého dne, kdy jsem...
Byli jsme jediní ochotní ten byt koupit.
Celou věčnost byl prázdný.
Kromě těch krámů, které zůstaly na půdě.
Čau. Jdu... jdu ven.
Jo, pořád jsem s klientkou.
Zdravím.
Devítka mečů.
Buďte opatrná.
Mám se něčeho bát?
Ne.
Dobře.
No...
-Zase vy. -Já vím. Omlouvám se.
Zmínil jste, že když jste ten byt koupili,
tak nebyla půda řádně vyklizená.
Správně. Ale kámo, zrovna jsem uprostřed večeře a koukám na kvíz.
Cassandra. Ta žena, která tu předtím žila...
Co jste udělal s jejími věcmi?
Je to jen pár beden. Jsou na půdě. Proč?
Myslím, že jsem minule zmínil, že znala mého otce.
A ze sentimentality
bych se rád podíval, co po sobě zanechala.
Můžete být kdokoliv. Přijdete mi ke dveřím,
můžete být třeba zloděj, nebo podvodník, nebo...
Dám vám svou peněženku. Vrátíte mi ji, až budu odcházet.
Klíčky od auta?
Jo.
Fajn. Pojďte.
Ta soška...
Co s ní?
Byla Cassandřina?
Jo, z půdy.
Patřila mému otci.
Teď mi budete tvrdit, že vašemu otci patřila i moje televize.
Měl ji v ordinaci.
Vím jen to, že mé ženě se líbí.
Dávejte na schodech pozor.
To, co hledáte, je tamhle.
-Tamty? -Jo. To jsou ony.
Sakra.
Když jsme to tu koupili,
myslel jsem, že by to mohla být herna.
Že si sem dám PS, ledničku na pivo, ale musí se to celé pořádně předělat.
Vyztužit podlahu a... Tahle příčka by musela dolů.
Bůh ví, proč to zazdila. Manželka to zatrhla.
Prý by mě už nikdy neviděla.
Řekl jsem: „Děláš, jako by to bylo špatně.“
Ona to zazdila? Cassandra?
Jo. Klepněte na to. Na straně je cihla a uprostřed sádrokarton.
Něco za tím je.
Co?
Musíte se podívat.
Ale musíme teď!
Musíme se podívat!
Uhněte, vy blázne! Uhněte!
Něco tam je.
Je to těžké.
Jsi v pořádku?
Jo, jen trochu otřesenej.
Proč jsi sem chodil?
Cassandra byla tátova klientka. Vyklízím jeho ordinaci.
Viděl jsem její jméno na složce a byl jsem zvědavej.
Co když je to Neilovo tělo? Jejího přítele. Neila Crofta.
Zmizel, když byla zavražděna.
Ale jestli to byl on... Tak nemůže být její vrah.
Nebudeme předbíhat. Ještě nevíme, čí to tělo je.
Chápeš, že budeme muset sepsat výpověď?
Nastup si.
Potřebuju vzduch, Sethe.
Nastup do toho posranýho auta, ty zasranej sráči!
Jak jsi sakra našel mrtvolu?
Spíš by ses měl ptát,
jak to, že ji nenašla policie v roce 1999?
Proč jsi tam byl?
Hej, vole. Tohle je moje práce.
Vrátíš se, žádáš o všelijaký laskavosti, fajn.
Truchlíš, tak pomůžu. Ale tohle je pěkně vážný.
Tak to vyklop, nebo už nebudeme kámoši!
Dobře, řeknu ti pravdu.
Ale budeme potřebovat drink.
Mluvil jsem s tátou.
A Cassandrou Rhodesovou.
Vím. Jsou mrtví.
Rozvedeš to?
Začalo to Cassandrou.
Byl jsem u táty v ordinaci, vyčerpanej,
lehl jsem si na gauč, jen abych... byl v jeho prostoru...
Zavíraly se mi oči. A pak najednou...
A pak vešla dovnitř. Cassandra.
Jako by přišla na terapii.
Nebyl to sen?
Ne, nebyl.
Promiň, ty něco bereš?
Sethe.
Dobře. Tak co ti řekla?
-Ta... mrtvá ženská. -Nemyslela si, že je mrtvá.
Myslela si, že přišla na terapii.
Myslela si, že jsem táta, a řekla...
Slyšel jste mě? Říkala jsem, že mám zase ty myšlenky.
A co jsi udělal ty?
Protože nejsi tvůj otec.
-Tak nějak jsem předstíral. -Proč?
Nevím.
Myslel jsem, že mi pomůže pochopit, proč si táta vzal život.
A pomohla?
Ne... Mluvila o svým stalkerovi
a Neilovi, to byl její kluk, kterej tam byl dneska.
Fajn. A jak do toho zapadá tvůj táta?
Včera večer jsem byl v jeho ordinaci,
myslel na jeho pohřeb a na Sutton.
Všelijaký myšlenky. Pak jsem slyšel...
Zvednul jsem oči.
A byl tam.
Co ti řekl?
Řekl...
Bude jich víc, synu.
Další zavraždění.
Jako Cassandra.
A já.
Řekl ti, kdo ho zabil?
Ne.
Ptal ses?
Ne.
Vím, že to zní šíleně.
Ale jak by události dnešního dne dávaly smysl, kdybych lhal?
Asi je jen jeden způsob, jak to zjistit.
Tady byla ta soška.
Neil mluvil, Cassandra se... začínala zlobit.
Komentáře, že její matka byla děvka. A najednou vzala tu sošku a...
Měla na sobě červenou šálu. Měla ji, když byla zavražděna.
Takže říkáš, že zabila... Pardon, možná zabila.
Chlapa podezřelýho z její vraždy?
A tu vraždu, ke který možná došlo před 25 lety,
jsi dneska viděl.
-Lazi... -Vím, jak to zní, Sethe. Jasný?
Kdyby mi tohle říkal pacient, měl bych starosti.
Mimo tuhle místnost jsem racionální člověk, ale tady...
Fajn.
Znovu vytvoříme okolnosti.
Přesný okolnosti, za kterejch se objevujou.
Máme zavřít oči?
Jo. Ano. Jasně.
A oni se prostě objeví?
Nejdřív je slyšet takovej zvuk. Pokaždý.
A pak přijdou.
Tak jo. Lazi... Nemám pro to vysvětlení.
Vím jen, že kolegům nemůžu říct,
že jsi viděl chlapa, kterej je nejspíš mrtvej,
jak na něj útočí ženská, která je rozhodně mrtvá,
v ordinaci tvýho mrtvýho otce,
kterej mimochodem tvrdí, že nespáchal sebevraždu
a že bychom měli hledat jeho vraha.
Jdu se vychcat.
JALOVCOVÝ KEŘ: ZTRÁTA NEVINNOSTI
Nemůžeš lidem říkat, že vidíš duchy, synu.
Dají tě do blázince.
Sethe?
Vím, že „blázinec“ se dneska už neříká.
Že to má hanlivé konotace, nebo tak něco.
Ale dnes už nikdo neví, jak má čemu říkat.
Hlavně lidé v mém věku. Než jsem umřel.
Jak tu můžeš být?
Pohřbili jsme tě.
Co se to se mnou děje, tati? Proč tě vidím?
-Proč myslíš? -Nejsem pacient.
Všichni jsou pacienti, synu. V této místnosti i mimo ni.
Tak. Jak se máš?
Dobře. Jo, dobře. Teda až na to, že vidím mrtvý lidi.
Jo. Pověz mi o Cassandře.
Když tu byla naposledy,
rozmlátila příteli hlavu soškou.
Opravdu?
Ano. V týhle ordinaci.
No, vždycky jsem ji pobízel, aby se hájila.
Zemřela rok po Sutton. Řekla mi, že ji někdo stalkoval.
Co když je tam nějaká spojitost?
Cassandra... Neil...
Myslí si, že jsem ty.
Ti... duchové si sem chodí
a je to jako rekonstrukce,
jako stroj času.
Všechny mé profesionální znalosti mi říkají, že se to nemůže dít.
Že je to jen v mý hlavě, ale já je vidím.
-Přímo před sebou. -Dobře.
No, jo, zkusíme teoretizovat.
Ti lidé mluví tak,
jak mluvili na mých sezeních.
A tato místnost slyšela tolik příběhů.
Neštěstí vyslovené tolikrát, že nasáklo do zdí
a stalo se součástí struktury, která se ji snažila zadržet.
A teď co, prosakuje ze zdí, protože jsi mrtvej?
Možná.
Říkáš, že si myslí, že jsi já,
ale to znamená, že žijí v současnosti.
V jejich současnosti.
Takže to nejsou duchové. Duchové by věděli, že jsou mrtví.
Ty víš, že jsi mrtvej?
Ale já jsem Duch cvokařů minulých
a přišel jsem se pomstít. „Kde mám, k čertu, řetězy?“
Tati... Tati, prosím.
Promiň. Nechodím moc ven.
Chybí ti to, že?
Když spolu něco řešíme.
Ale jsi psychiatr.
Víš, že smrt je konečná.
Že my dva už nikdy nebudeme spolu.
A to je pro nás oba těžké přijmout.
Takže říkáš...
Že mi chybíš tolik, že si tě představuju?
Kdo tě zavraždil? Prosím, tati. Prosím.
Jestli jsi nespáchal sebevraždu, tak musíš vědět, kdo tě zabil.
Kdo tě zavraždil, tati?
-Nevím. -Prosím, tati. Prosím.
Jestli ses nezabil, tak musíš vědět, kdo tě zabil.
A jestli tě někdo zavraždil,
mohlo by to mít spojitost s vraždou Sutton.
Prosím.
Má nádherná Sutton.
V tom vzkazu jsi napsal:
„Není konec.“
To bylo o Sutton?
Tati?
Tati? Tati. Bylo to o Sutton?
Lazi.
Jsi v pořádku?
S kým jsi to mluvil?
Vypadneme odsud.
Už zase pečeš?
Jo.
Prověřila jsem si Jalovcový keř.
Je to jen kniha. Vůbec jsem ji neměl zmiňovat.
Ne, poslouchej.
V některých zemích znamená reinkarnaci.
Jsou kultury, které pálí jeho bobule,
a kouř je součástí rituálního očistění.
Někteří si myslí, že pomáhá stimulovat kontakt s jinými světy.
A pak existuje ještě temnější výklad.
A to jaký?
Že dřevo jalovce zahání démonická stvoření.
No, tak to jsou kecy.
Ne, mohl ji tam dát jako vzkaz.
Myslíš, že si umanul, že s ní může zase být?
To je možný. Všechno je možný.
Myslíš, že si myslel, že on a Sutton by mohli...
Jen!
Omlouvám se. Jsem unavenej. Půjdu nahoru.
DETEKTIV ALISON BROWNOVÁ
Dále.
Pokud forenzní formálně tělo identifikují jako Neila Crofta,
myslím, že bychom měli zvážit, že tohle mohla být vražedná zbraň.
A jestli ona zabila jeho,
tak kdo zabil ji?
V tom vzkazu jsi napsal: „Není konec.“ To bylo o Sutton?
Tati. Bylo to o Sutton?
ROČNÍK 1998
Haló?
Joel Lazarus?
Omlouvám se, neměl jsem chodit dovnitř.
Klepal jsem.
Dáš si limonádu?
Vím, co si o mně myslíš. Nebo aspoň, co sis o mně myslel.
Mimochodem, upřímnou soustrast. K úmrtí tvého otce.
Díky.
A jo...
Dlouho jsem si myslel, že jsi mou sestru zavraždil.
Nebyl jsi jediný.
Zvláštní otázka u limonády, ale...
Zavraždil jsi ji?
Mám ti říct, jak jsem Sutton poznal?
A mimochodem, byla to milá dívka. Zdvořilá.
Hledala psa.
Baryka. Psa vašich prarodičů.
Pomáhal jsem jí prohledat zahrady a dvorky.
Nakonec jsme ho našli. Měla takovou radost.
A toho plyšového psa mi přinesla jako poděkování.
Spíš mi vrtalo hlavou, co jsi dělal v naší ulici.
Tu noc, co zemřela, ses po naší ulici poflakoval.
„Poflakoval“. Vidíš?
Jazyk novinářů.
„Podivín“, „samotář“.
Kdokoliv trochu odlišný, kdo se jim nelíbí.
Byla na tebe podaná stížnost,
že jsi ukradl dívčí spodní prádlo, tak to nebylo úplně nepodložený.
Ty jsi nikdy neudělal nic iracionálního?
Byl jsem mladý.
Tak co jsi tam dělal?
Joeli...
Bylo mi 20.
Pořád jsem byl panic.
A byl jsem zamilovaný do ženy z čísla pět.
Neměl jsem sebevědomí, ale slyšel jsem ji na poště říkat,
že ten večer půjde ven.
Tak jsem se snažil vymyslet záminku s ní mluvit.
Napadlo mě poukázat na problém s jejím autem.
Problém, který jsem způsobil.
Problém byl, že jsem nevěděl, kdy přesně půjde ven.
Jasně.
Viděl jsem, jak jste šli na maturitní ples.
Řekl jsem to policii.
Také jsem jim řekl, že jsem pak viděl přijet Billyho MacIntyrea.
Přijel k vám autem a tvoje sestra do něj nastoupila.
Billy?
Vypadal na ni naštvaný.
Zuřivě se pohádali.
Billy jí řval do tváře a pak ujel jako maniak.
Co jsi udělal, když jsi to viděl?
Nic.
V mém večeru to byla jen drobnost.
Usoudil jsem to, co kdokoliv jiný. Milenecká hádka.
-A šel jsi domů? -Jo.
Než abys čekal na ženu z čísla pět?
Bez dovolení jsi vstoupil do mého domu.
Zavolal jsem policii?
Ne.
Nabídl jsem ti limonádu a odpověděl ti na otázky.
Jestli mě chceš zase vyslýchat jako v roce 1998...
tak navrhuji, abys odešel.
Rád bych si vzal Suttonina plyšáka.
Donesu ti ho.
Měl jsem se odstěhovat.
Ale to by vypadalo provinile.
Myslel jsem, že to utichne.
Billy MacIntyre mi špinil jméno, kdykoliv měl příležitost.
A policie mě má od prvního dne v hledáčku.
Kdykoliv někoho přepadnou, osahávají, koho myslíš, že přijdou vyslýchat?
Pořád na netu kolují fámy.
Naprosto bez důkazů, ale to nikoho nezajímá.
Umíš si představit, jaké to je...
když tě ostatní podezírají?
Dokonce i teď.
Čus, co je?
Náhodná otázka. Mluvíš pořád s Billym MacIntyrem?
Páni, kde se tohle vzalo? Byl ve tvý vizi?
Byl na pohřbu tvýho otce, ale odešel dost brzy.
-Máš pořád jeho číslo? -Pravděpodobně. Pokud si ho teda nezměnil.
Asi bych se mohl zeptat Margot.
Jeho máma ho rozhodně mít bude, ale chceš mu jen tak z ničeho nic volat?
Proč ne? Znovu jsem se spojil s Bellou, proč ne s Billym?
Počkej, zamyslím se. Protože Billy byl hajzlík.
Jo, pravda.
Ale kdybych přestal mluvit s hajzlíky, nemluvil bych s...
To se povedlo.
Jo.
Dík.
DŮVĚRNÉ
ANALÝZA POVÝSTŘELOVÝCH ZPLODIN
Sutton?
Ahoj, tati.
Překlad titulků: Jan Šauer