Acest episod tratează subiecte delicate, inclusiv tema sinuciderii.
Nerecomandat persoanelor sensibile.
Vor veni și ei la tine.
Alții care au fost uciși. Ca și Cassandra.
Și ca mine.
Tată?
Tată!
ÎMI PARE RĂU TREBUIE SĂ PLEC
Vor mai fi și alții. Alții care au fost uciși.
Ca și Cassandra.
Și ca mine.
Laz!
Ocolește!
- E verde, amice. - Ocolește!
Ocolește! Ocolește și gata!
Te simți bine?
Îmi cer scuze.
Pot să te ajut?
Nu.
Tata... Tata e mort. E mort.
Și acum, avem timp pentru încă un cântec clasic înainte de știri.
Pur și simplu, nu înțeleg de ce ar face asta.
Dylan are tulburare obsesiv-compulsivă
și se chinuie să funcționeze în parametrii sociali normali.
nu s-a terminat.
Deci... primesc o explicație?
Eu... Voiam să mă duc acasă.
Da, nu mai spune! De ce?
Stând aici, o cam iau razna.
Bine. Și, ca să te calmezi, îți petreci timpul
cu biletul enervant de vag al tatălui tău.
Am o teorie.
Legată de ce?
De biletul de sinucidere enervant de vag.
Și care e aceea?
Știu că e scrisul tatei.
Dar când a început vreodată o propoziție fără majuscule?
Când avea gânduri sinucigașe.
Probabil că punctuația nu a fost o prioritate.
Pare un sfârșit de propoziție. Nu un început.
Deci... dacă a mai existat o pagină?
Poliția a găsit doar biletul.
Cine l-a găsit mai întâi, poliția sau Margot?
Margot.
Dacă a luat prima pagină dintr-un motiv anume?
De ce ar face așa ceva?
Habar n-am.
Ai zis chiar tu că e un bilet ridicol care nu explică nimic.
Trei cuvinte și un mâzgălit ciudat.
Nu e ultimul bilet al unui om care cerceta mintea oamenilor!
Cred că ești prea obosit.
Tata citea o carte.
Tufișul de ienupăr: Pierderea inocenței de CC Arnold.
Și...
E un manual de psihologie din 1954. Tufișul de ienupăr e o analogie.
În Biblie, pruncul Isus și părinții lui au stat ascunși
de soldații lui Irod după un ienupăr.
E vorba de nevinovăție și de pierdere.
Despre Sutton?
Laz, mă tulburi acum.
Deci, dacă nu te superi, eu...
O să fac niște ceai
și o să coc prăjituri.
- Așteaptă! - Cară-te!
Unde te duci, băiete?
- Ți-e frică? - Bună, Aidan!
Tu!
- Cauți o bătaie? - Ce?
E ușor, e un puști pricăjit.
Ce zici de cineva mai mare?
Tu, pleacă! Voi, restul... iată-mă!
Cară-te dracului!
Cară-te dracului?
Mergeți la școală!
- Urcă! - O să merg pe jos.
Nu vreau să te prindă.
Nu au cum, fiindcă merg la viteză maximă.
Și dacă fug?
Nu fug. N-ar fi mișto dacă ar fugi.
Ai grijă, bine?
E o frază fără sens, pentru că grija mea nu e problema.
Corectă observație!
- Cafea? - Deja am întârziat.
Încă o jumătate de oră nu va conta.
Vor crede că sunt mahmur din nou.
Și ești?
Da, dar nu vreau să creadă asta, nu?
E destul de important.
M-am gândit la sinuciderea tatei. Ceva nu pare în regulă.
Din experiență, celor dragi nu prea li se pare în regulă.
Dar filozofia lui, profesional vorbind,
era: „Nu-i lăsa să se simtă abandonați!”
El credea cu adevărat că oamenii cu sechele pot fi salvați.
Da. „Cine-l liniștește pe cel ce liniștește?”
E dintr-un desen animat cu Snoopy.
Ascultă! Nu avea armă, Seth.
Ați verificat amprentele?
Dacă a intrat acolo un client, de pildă, și a făcut să pară că s-a sinucis?
E o armă de stradă reanimată. Nu se poate urmări.
Nimic de la criminaliști?
Praf de pușcă pe mâini? Puteți să vă dați seama.
Da, putem, dar nu e o prioritate, Laz.
Îmi pare rău, dar sinuciderile nu constituie o urgență.
Cine ar vrea să-ți ucidă tatăl?
Mai întâi, treaba cu Cassandra Rhodes, de acum 25 de ani.
Ai citit măcar dosarele pe care ți le-am dat?
Cauți legături unde nu există.
Ești sigur?
Sutton, Cassandra și tatăl tău sunt la ani distanță.
Și abuzezi de prietenia noastră.
Ai noroc ca o plac pe sora ta.
CONFIDENȚIAL DESCHIS
DOSAR DE ARHIVĂ CAZ AL POLIȚIEI
SUSPECT PRINCIPAL: NEIL CROFT
NU ESTE LOCALIZAT
Vor mai fi și alții, fiule. Vor veni și ei la tine.
Suspect eliberat în cazul crimei fetei poliția spune că nu există alte indicii
Doamne!
Bună, dr. Laz! El e Neil.
Dle dr. Lazarus.
A fost puțin reticent, dar i-am spus că tu ai sugerat asta
și că vei fi atent să n-o luăm pe arătură.
Da, nu sunt obișnuit cu atâtea discuții în camere.
Ei bine...
O să mă strădui să fiu cât mai direct.
Bea ceva! Poate bea ceva?
Da.
- Eu o să beau. - Nu vreau să beau.
- Bea ceva! - Lasă!
- Neil, bea ceva... - Las-o baltă!
Neil... nu vrei să te așezi aici?
Cassandra, aici.
Perfect.
Deci... consiliere de cuplu, da?
Neil, ce-ar fi să începem cu tine? De ce crezi că ești aici?
A fost ideea ei. Ca să ne ajute relația.
Cassandra, aceeași întrebare.
În ședințele noastre, m-ai încurajat mereu
să-mi iau apărarea și...
Mi-am notat fiecare zi într-un jurnal și, de fiecare dată când...
Pot să vorbesc?
Te rog.
O idolatrizez pe Cassandra,
dar, uneori, pentru binele ei, trebuie...
Totul are legătură cu mama ei.
- Doamne! - Nu ofta, Cassie!
A fost crescută de o mamă care n-a avut rețineri. Spune-i!
Ieșea în stradă, se culca cu bărbați pentru bani...
- Ba nu. - Nu-l minți!
Se culca cu bărbați pentru bani.
Ca să-și întrețină copiii, dar...
Ai fost acolo?
Și au crescut crezând că așa ceva e normal.
Te-ai descrie ca cineva care trebuie să dețină controlul
în genera, în viață?
Mă trec gânduri despre cum ar trebui să fie lumea.
Odată ce-mi intră-n cap, vreau ca lumea să fie așa.
- Ai băut de ajuns. - Vezi?
- Am spus că e de ajuns... - Vreau încă unul.
Păstrez băuturile într-un glob.
Asta îmi reamintește că, dincolo de camera asta,
există o lume mare și lată.
Unde te-ai duce dacă ai avea nevoie de spațiu?
În India.
De ce?
Trai ieftin. Dacă te pierzi, nu te găsește nimeni.
- Pleacă, atunci! - Poate o voi face.
Nu m-ai putea părăsi.
Aș putea pleca, dar cum te-ai descurca?
M-aș descurca.
Ai sfârși ca mama ta, sugând scule.
Nu mai spune asta!
Nu mă mir că te urmărește unul. Să fim realiști!
Nu de asta suntem aici, ca să acceptăm ceea ce suntem?
A supt scule pentru bani.
Nu recunoaște fiindcă cine ar vrea să creadă că mama lor a fost o târfă?
Dar asta a fost.
Cassandra se trage dintr-o târfă
și trebuie să acceptăm că, uneori, mărul nu cade departe de...
Jen!
Jen.
Statuia cumpărată de mama și tata în luna de miere...
Sunt cu o clientă.
Bună!
Scuze.
O mai știi? Cu mama protectoare?
Da.
Tata o avea în birou, dar nu mai e acolo. De ce?
Habar n-am. Acum, te rog, Laz!
Da.
Bine.
Mereu m-ai încurajat să-mi iau apărarea.
Mi-am notat fiecare zi într-un jurnal și, de fiecare...
Am fost singurii dispuși să cumpere.
Stătuse gol de o veșnicie.
În afară de toate mizeriile rămase în pod.
Pa! Ies în oraș.
Da, încă sunt cu o clientă.
Bună!
Nouă de Săbii.
Ai grijă!
Am de ce să-mi fac griji?
Nu.
Bine.
Ei bine...
- Tu, din nou! - Știu. Îmi pare rău.
Ai spus că atunci când ai cumpărat proprietatea
nu se făcuse curat în mansardă?
Da, dar, amice, sunt în mijlocul cinei, mă uit la ceva
Cassandra, femeia care a locuit aici...
Ce ai făcut cu lucrurile ei?
Sunt doar câteva cutii. Sunt în mansardă. De ce?
Cred că am menționat data trecută că l-a cunoscut pe tata
și, din motive sentimentale,
mi-ar plăcea să văd ce a lăsat în urmă.
Ai putea fi oricine. Apari așa la ușa mea,
ai putea fi un hoț, un escroc sau...
Îți dau portofelul meu și mi-l poți da înapoi când plec.
Cheile de la mașină?
Da.
Bine. Haide!
Această statuie...
Ce-i cu ea?
E a Cassandrei?
Da, din mansardă.
A fost a tatălui meu.
O să spui și că plasma mea de 165 de cm a fost a lui.
Era în biroul lui.
Tot ce știu e că îi place soției.
Ai grijă când urci!
Lucrurile pe care le vrei sunt acolo.
- Alea? - Da, alea sunt.
Rahat!
Când am cumpărat casa,
ziceam că facem aici sală de jocuri.
Îmi pun PlayStation, un frigider de bere, dar trebuie să faci totul cum trebuie.
Să ranforsezi podeaua și... Peretele despărțitor ar trebui demolat.
Dumnezeu știe de ce l-a separat. Soția s-a răzgândit.
A zis că nu m-ar mai vedea deloc.
Am zis: „O spui de parcă ar fi ceva rău.”
L-a separat? Cassandra?
Da, bate în el! Pe partea aia e cărămidă, iar, în mijloc, e o placă de rigips.
E ceva în spate.
Ce?
Trebuie să te uiți.
Dar trebuie să ne uităm acum!
Trebuie să vedem!
Laoparte, nebunule! Dă-te laoparte!
E ceva acolo, în spate.
E grea.
Ești bine?
Da, puțin tulburat.
De ce ai venit aici?
Cassandra era clienta tatei. I-am făcut curat în birou.
I-am văzut numele pe unul dintre dosare. Eram curios.
Dacă cadavrul e al lui Neil? Iubitul, Neil Croft.
A dispărut când a fost ucisă.
Dar, dacă era el acolo... Nu poate fi ucigașul ei.
Să nu ne grăbim. Încă nu știm al cui e cadavrul.
Înțelegi că va trebui să-ți luăm o declarație?
Urcă în mașină!
Am nevoie de aer, Seth.
Urcă naibii în mașină, nenorocitule!
Cum dracu' ai găsit un cadavru?
Ar trebui să mă întrebi
cum dracu' nu l-a găsit poliția în 1999?
Ce căutai acolo?
Boule, aici e vorba de slujba mea.
Te întorci aici, începi să ceri tot felul de favoruri ciudate.
Ești în doliu, sunt îngăduitor. Dar treaba asta a devenit serioasă.
Așa că ai face bine să-mi explici, altfel o să ne certăm rău de tot!
Bine, îți spun adevărul.
Ne-ar trebui niște alcool.
Am vorbit cu tatăl meu.
Și cu Cassandra Rhodes.
Știu, sunt morți.
Vrei să detaliezi?
A început cu Cassandra.
Eram în biroul tatălui meu, eram epuizat,
m-am întins pe canapeaua lui, doar ca să fiu în spațiul lui...
Începuseră să mi se închidă ochii. Și apoi, brusc...
Își face apariția Cassandra.
Ca și cum ar fi acolo pentru o ședință.
Nu e vorba de un vis?
Nu e un vis, nu.
Scuze, iei medicamente?
Seth.
Bine. Și ce îți spune?
- Fe... Femeia moartă? - Nu crede că e moartă.
Crede că a venit la terapie.
Mă confundă cu tata și spune...
M-ai auzit? Am spus că am avut gândurile alea.
Și tu ce faci?
Pentru că nu ești tatăl tău.
- I-am jucat în strună. - De ce?
Nu știu.
M-am gândit că mă poate ajuta să înțeleg de ce s-a sinucis tata.
Și a făcut-o?
Nu, a vorbit despre hărțuitorul ei
și despre Neil, iubitul ei, care a fost acolo azi.
Bine. Și care e legătura cu tatăl tău?
Aseară eram în biroul lui, mă gândeam
la înmormântarea lui, la Sutton.
Tot felul de gânduri. Și aud...
Privesc în sus.
Și îl văd.
Ce-ți spune?
Spune...
Vor mai fi și alții, fiule.
Alții care au fost uciși.
Ca și Cassandra.
Și ca mine.
A spus cine l-a ucis?
Nu.
L-ai întrebat?
Nu.
Știu că pare o nebunie.
Dar cum îți explici ce s-a întâmplat azi dacă mint?
Cred că există o singură cale de a afla.
Deci aici era statuia.
Neil vorbea, Cassandra se înfuria.
Tot zicea că mama ei era o târfă. Și, dintr-o dată, ia statuia și...
Purta eșarfa roșie, cea cu care a fost ucisă.
Deci spui că ea l-a ucis... Scuze, că poate l-a ucis pe cel
pe care-l suspectăm că a ucis-o.
Și această crimă posibilă de acum 25 de ani...
Tu ai văzut-o chiar azi.
- Laz... - Știu cum sună, Seth. Da?
Dacă un pacient mi-ar spune asta, mi-aș face griji.
În afara acestei camere, sunt un om rațional, dar aici...
Bine.
Să recreăm circumstanțele!
Circumstanțele exacte în care apar.
Să închidem ochii?
Da.
Și apar pur și simplu?
Mai întâi, e un sunet. Întotdeauna e un sunet înainte.
Și apoi, sosesc.
Bine. Laz. N-am nicio explicație.
Tot ce știu e că nu le pot spune colegilor mei
că ai văzut un bărbat care probabil că e mort,
atacat de o femeie, care e, cu siguranță, moartă,
în biroul tatălui tău mort,
care, apropo, spune că nu s-a sinucis
și că ar trebui să-i căutăm ucigașul.
Mă duc să mă piș.
TUFIȘUL DE IENUPĂR PIERDEREA INOCENȚEI
Nu poți spune că vezi fantome, fiule.
Te vor băga la balamuc.
Seth?
N-ar trebui să folosesc termenul „balamuc”. Nu în prezent.
Are conotații jignitoare.
Dar cine mai știe cum e corect să se exprime?
Mai ales cei de vârsta mea. Vârsta pe care o aveam.
Cum poți să fii aici?
Te-am îngropat.
Ce se întâmplă cu mine, tată? De ce pot să te văd?
- De ce crezi? - Nu sunt pacient.
Toți sunt pacienți, fiule. În camera asta sau în afara ei.
Așadar, ce mai faci?
Bine. Da, bine. În afară de faptul că văd oameni morți.
Da, povestește-mi despre Cassandra!
La ultima ei vizită,
i-a zdrobit capul iubitului ei cu o statuie.
Serios?
Da, în biroul ăsta.
Ei bine, am încurajat-o mereu să-i țină piept și să se apere.
A murit la un an după Sutton. Mi-a spus că o urmărea cineva.
Dacă există o legătură?
Cassandra, Neil...
Ei mă confundă cu tine.
Intră aici, aceste... fantome,
și e ca o recreere a faptelor,
ca o mașină a timpului.
Toate cunoștințele mele profesionale îmi spun că e imposibil.
Că mintea îmi joacă feste, dar îi văd.
- Chiar în fața mea. - Bine.
Atunci, să teoretizăm.
Oamenii ăștia vorbesc în felul
în care vorbeau la ședințele mele.
Și această cameră a auzit atât de multe povești.
Amărăciuni spuse de atâtea ori, încât s-au infiltrat în pereți,
devenind parte a structurii care a încercat să le îngrădească.
Și acum, ce se întâmplă? Ies din pereți pentru că ești mort?
Poate că da.
Spui că ei ne confundă,
dar asta înseamnă că trăiesc în prezent.
Prezentul lor.
Deci nu sunt fantome. Fantomele ar ști că sunt moarte.
Tu știi că ești mort?
Dar eu sunt Fantoma Trecutului Vracilor de Capete,
venit cu sete de răzbunare. „La naiba, unde-mi sunt lanțurile?”
Tată. Tată, te rog.
Scuze, nu prea ies în lume.
Ți-e dor de asta, nu?
Tu și cu mine, discutând de zor.
Dar ești psihiatru.
Știi că moartea e finală.
Că noi doi nu vom mai fi niciodată împreună.
Și asta ne e greu să acceptăm. Și mie, și ție.
Deci spui...
Că mi-e atât de dor de tine încât te materializez?
Tată, cine te-a ucis? Te rog, tată!
Dacă nu te-ai sinucis, trebuie să știi cine te-a ucis.
Tată, cine te-a ucis?
- Nu știu. - Te rog, tată. Te rog!
Dacă nu te-ai sinucis, trebuie să știi cine te-a ucis.
Și, dacă cineva te-a ucis,
înseamnă că ar putea avea legătură cu uciderea lui Sutton.
Te rog!
Frumoasa mea Sutton!
Ai spus: „nu s-a terminat”
în bilet.
E vorba despre Sutton?
Tată?
Tată? Tată! E vorba despre Sutton?
Laz.
Te simți bine?
Cu cine vorbești?
Hai să plecăm de aici!
Iar coci ceva?
Da.
Am căutat informații despre tufișul de ienupăr.
E doar o carte. N-ar fi trebuit s-o menționez.
Nu. Nu, ascultă!
În unele țări, e simbolul reîncarnării.
În anumite culturi, îi ard fructele,
iar fumul face parte dintr-un fel de ritual de purificare,
iar unii cred că stimulează contactul cu alte lumi.
Și mai există și o interpretare mai sinistră.
Adică?
Că lemnul de ienupăr alungă demonii.
Ce porcărie!
Poate a vrut să transmită un mesaj cu cartea.
Crezi că i-o fi intrat în cap că ar putea fi din nou cu ea?
E posibil, orice e posibil.
Poate a crezut că el și Sutton...
Jen!
Îmi pare rău. Iartă-mă! Sunt obosit. Mă duc sus.
DETECTIV ALISON BROWN
Intră!
Dacă criminaliștii află că e cadavrul lui Neil Croft,
cred că ar trebui să luăm în calcul că asta ar putea fi arma crimei.
Și, dacă ea l-a ucis,
atunci cine a ucis-o pe ea?
Ai spus „nu s-a terminat” în bilet. E vorba despre Sutton?
Tată. E vorba despre Sutton?
FELICITĂRI! PROMOȚIA '98
E cineva?
Joel Lazarus?
Îmi pare rău, n-ar fi trebuit să intru.
Am bătut la ușă.
Vrei o limonadă?
Știu ce crezi despre mine. Sau, cel puțin, ce credeai despre mine.
Condoleanțe, apropo! Pentru tatăl tău.
Mulțumesc.
Și, da...
Multă vreme am crezut că mi-ai ucis sora.
Nu ai fost singurul.
E ciudat să întreb asta în timp ce bem o limonadă, dar...
Tu ai ucis-o?
Să-ți spun cum am cunoscut-o?
Era o fată drăguță, apropo. Foarte politicoasă.
Căuta un câine.
Razzles, câinele bunicilor voștri.
Am ajutat-o să caute în toate grădinile și curțile.
În cele din urmă, l-am găsit. Era atât de fericită!
Și mi-a adus câinele ăla de pluș drept mulțumire.
Mi-a fost greu să înțeleg ce căutai pe strada noastră.
Ne dădeai târcoale în noaptea în care a murit.
„Dădeam târcoale”. Vezi?
Limbaj de ziarist.
„Ciudatul”, „pustnicul”,
dacă cineva puțin diferit, nu le place.
Se depusese o plângere împotriva ta
că ai furat lenjerie din casa unei fete, deci nu era ceva nefondat.
N-ai făcut niciodată ceva irațional?
Eram tânăr.
De ce erai acolo?
Joel...
Aveam 20 și ceva de ani.
Încă eram virgin.
Eram îndrăgostit de femeia de la numărul cinci.
Nu stăteam bine cu stima de sine, dar am auzit-o la poștă mai devreme
spunând că urma să iasă în seara aia,
așa că îmi cream un pretext să-i vorbesc.
Mi-a venit ideea să-i arăt o problemă cu mașina.
O problemă pe care o creasem.
Problema era că nu știam sigur când va ieși.
Așa.
Evident, v-am văzut pe toți plecând la bal mai devreme.
Am spus asta poliției.
Le-am spus și că, mai târziu, l-am văzut pe Billy MacIntyre sosind
la voi acasă cu mașina și pe sora ta urcând în ea.
Pe Billy?
Părea supărat pe ea.
S-au certat destul de aprig.
Billy a țipat la ea, apoi a luat-o din loc ca un șofer de raliu.
Ce ai făcut după ce ai văzut asta?
Nimic.
A fost un eveniment mărunt al serii.
Am presupus că a fost doar o ceartă între iubit și iubită.
- Și te-ai dus acasă? - Da.
În loc să aștepți femeia de la numărul cinci?
Ai intrat în casa mea fără permisiune.
Am sunat la poliție?
Nu.
Ți-am oferit limonadă și ți-am răspuns la întrebări.
Dacă vrei să mă interoghezi din nou ca în 1998...
Îți sugerez să pleci.
Aș vrea să iau ursulețul lui Sutton.
Ți-l aduc.
Mai bine mă mutam.
Dar asta ar denota vinovăție.
Am crezut că lumea va uita.
Billy MacIntyre n-a ratat șansa să mă denigreze.
Și poliția m-a luat în vizor din prima zi.
Când cineva e jefuit, pipăit, ghici pe cine iau la întrebări?
Încă mai sunt zvonuri online,
fără pic de dovezi, dar nu le pasă!
Îți imaginezi ce simți...
să te privească lumea cu suspiciune?
Chiar și acum.
Salut! Care-i treaba?
Întrebare la întâmplare. Mai vorbești cu Billy MacIntyre?
De unde a venit asta? Ai avut o viziune cu el?
A fost la înmormântarea tatălui tău, dar a șters-o.
- Mai ai numărul lui? - Probabil, dacă nu l-a schimbat.
O pot întreba pe Margot.
Da, mama lui sigur îl are, dar o să-l suni așa din senin?
De ce nu? Am reluat legătura cu Bella, de ce nu cu Billy?
Stai să vedem! Pentru că Billy era un ticălos.
Da, așa e.
Dar, dacă n-aș sta să discut cu unul ca el, n-aș mai vorbi cu...
Bravo!
Da.
Mersi.
NUME DOSARULUI: DR. JONATHAN LAZARUS CAZUL 4899
ANALIZA REZIDUURI DE PRAF DE PUȘCĂ CONSTATĂRI INIȚIALE
Sutton?
Bună, tată!
Subtitrarea: Adina Chirica
Redactor Ramona Curt irica