Du gir meg ikke glede.
Og deg forakter jeg bare.
SØPPELFYLLING
Gi meg en gnist…
…av glede.
Nei, nei!
Glede!
Hei. Siaja.
Nei.
Hei.
Nei.
-Er du ferdig, mamma? Vi går nå. -Ro ned nepa.
Ja.
Fy flate, se på deg. Pynta til jobben som Helens løpegutt.
Jeg er ikke løpegutt, jeg er lederassistenten hennes.
Og hva gjør en lederassistent, egentlig?
Er det varmt her? Det er minus 30, men jeg svetter som fy.
OK. Siden det er din første dag og du har panikkanfall,
kjører jeg Bun til skolen. Ikke venn deg til det.
Takk, mamma.
-Glad i dere begge. -Ha det!
Glad i deg.
-Hvorfor er anaana så svett? -Fordi hun ikke aner hva hun driver med.
SAMFUNNSHUS
Herregud…
Hei, kollegaer! Jeg trodde man begynte ni her.
Tid er en konstruksjon fra kolonitida.
Ja. Vi lar oss lede av sola, vinden og snømassene.
-Jeg fryser ansiktet av meg, Colin. -OK.
Jeg tok med kaffe til dere, men måtte drikke den for å overleve.
Egen kontorpult?
Skal du være så kry i hele dag? Jeg kan melde meg syk.
Sto ikke den pulten her borte før?
Helt utrolig at hun ansatte deg.
-Du kjenner meg ikke engang, Elisapee. -Jeg kjenner alle.
Millie tror at hun vet alt.
Mens Colin… er helt grei.
Og Mikey får sparken på fredag.
Ikke hvis jeg slutter før det.
-Du ser ut til å ha det bedre. -Ja. Har fått min egen kontorpult.
Fått meg hullemaskin.
Dette er som den serien med alle folka på kontoret.
Mener du The Office?
Vet du hvor mange assistenter Helen har ansatt siden jeg begynte?
-På det sjuende skal det skje. -Åttende. Lucy var i ett møte, og så…
-Bare se opptatt ut når Helen kommer. -Og når kommer Helen?
Når du minst venter det.
-Ha det. -Vi ses.
-Sein igjen. Har du en unnskyldning? -Ja. Jeg mista disse!
Pokker.
-Du virker nervøs. -Jeg er ikke så glad i skoler.
Å ja. Internatskoler og sånn, ja.
De utgjorde et forferdelig inngrep, altså. Beklager at jeg sa det. Herregud.
-Tenk å stjele andres barn, da. Grusomt. -Er Bun i trøbbel?
Det er ikke bare til meg. Hun har vist andre barn fingeren.
Sånn er jo barn, da.
Hun har også gitt fingeren til foreldre og til det kanadiske flagget…
Er alt i orden på hjemmebane? Jeg hører at Siaja sliter.
Kanskje jeg skal ta Bun i dag?
Si at jeg venter utenfor.
Bestemor!
-Skal vi dra ut til området, bare vi to? -Ja!
Kom igjen.
Kan vi bli enige om å aldri lage den lyden igjen?
Hva har skjedd?
Jeg falt bare under trening på trampolinetimen min hjemme.
Jeg kan muligens ha fått hjernerystelse. Hør her, alle sammen.
Vi har blitt velsignet med et besøk utenom det vanlige
fra Miljøverndepartementet, og må dele kontor med dem.
Nok et eksempel på en søring som skal fortelle oss hvordan vi gjør ting.
Som forberedelse leser jeg denne kjedelige rapporten skrevet av gjesten vår.
Mens du gjør det…
-Å ja, du jobber her nå, du. -Ja.
Nytt forslag. Du leser rapporten og gir meg hovedtrekkene.
Det gjør jeg så gjerne.
OK.
Jeg lukter en liten,
stinkende liten inuitt.
Det er du som stinker!
Jeg er Super-Bun!
Og jeg skyter magiske stråler ut av hendene mine.
-Er det noe du vil snakke om? -Er det noe du vil snakke om?
-Hermer du etter meg? -Hermer du etter meg?
-Jeg liker at bestemor spytter meg i øyet. -Jeg liker at bestemor spytter meg i øyet.
-Hvis du sier det, så. -Nei!
-Jeg tulla! Jeg er bare barnet. -Kom hit!
-Glemte flink-pike-syndromet hennes. -Slapp av. Det gir seg.
Ro dere ned, alle sammen. Gjesten vår har kommet til bygda før tida.
Ta dere sammen. Se… Faen heller. Han er her.
-Hei, Alistair! Tunngasugit. -Takk.
Jeg sa nettopp hvor fint det er når du besøker oss nordboere.
Ta jakkene, Elisapee.
Dette er lederassistenten min Siaja.
Som åpenbart har fått slag.
Hei. Hei. Beklager.
Kuuk Nanuaq. Jeg jobber også med rapporten.
-Nanuaq? -Ja.
Eto Nanuaq og Penelope Tordensky er foreldrene dine.
-Du er Den lille prinsen. -Ikke si det.
Den lille prinsen er her, dere! Ikke vær blyg.
Foreldrene dine har gjort mer for Nunavut enn noen politiker dette århundret.
-Jeg ville ikke sagt det… -Skal vi gå inn?
-Går det bra? -Dette, mener du? Ja, så klart.
Bare en liten hanggliderulykke.
Jeg tuller! Jeg har aldri prøvd hanggliding.
-Hvordan kan vi hjelpe dere? -Jeg regner med at du har lest rapporten.
Ja. Den var så bra, den. Klarte ikke å legge den fra meg.
Flere steder var knallbra. Husker du at jeg fortalte deg om det?
Ja. Helen sa at det hadde vært en ære
om dere valgte Ice Cove som polar forskningsstasjon.
Ja. Det hadde virkelig vært en ære.
Jeg og Kuuk samler egentlig bare inn forskningsresultatene.
De lenger oppi systemet tar beslutninga om noen måneder.
Helen sa også at oppussinga av flyplassen i det siste burde hjelpe.
Ja. Det har hun rett i. Du har rett. Det hjelper.
Kan dere ha oss unnskyldt litt? Straks tilbake.
Kom igjen!
Søppelfyllinga brenner igjen.
Jeg sa til Ottawa at det ikke ble flere branner der for sju branner siden.
Stasjonen gir arbeidsplasser og er flott for ettermælet,
hvis de ikke tror at bygda er et branninferno.
-Ja, det ser ikke bra ut, nei. -OK. Jobben din er å holde dem unna.
Kan noen…
Mens du gjør det, ordner jeg opp i brannen før jeg får sparken.
Får jeg sparken, trenger jeg jo ingen assistent.
Jakke, Elisapee!
-Hei, Siaja, hva skjer? -Hei! Hørte nettopp at fyllinga brenner.
Ja, det ser sånn ut, ja.
-Vet de hvordan det begynte? -Spør du meg, spør jeg deg.
Du har nok et bedre svar. Du var den eneste her i morges.
Skjermen din har frosset, tror jeg.
Kan du la være å nevne navnet mitt? Til Helen eller andre?
-Jeg finner på et navn, jeg. -Nei. Ikke nevn at noen var der.
Det er nok best, ja.
Jeg har ikke tid til å finne på et helt nytt menneske.
-Hvordan hårfrisyren var. Stilling… -Ja. Takk. Må stikke.
Hva vedkommende drømte om…
Jeg er travelt opptatt.
Siaja?
Hvordan kunne du gjøre det mot ham? Hvordan?
Du måtte bare tenne på bamsen, som den sprø jenta du er.
Siaja er litt interessant, eller? Litt heit også.
Hun er dattera mi.
-Hæ? -Ja. Fant det ut for to dager siden.
-Vent litt, nå. Jøss. -Jøss, ja.
-Vilt. -Dette er kleint nok som det er.
Hun kommer.
-Slapp av. -Dere…
Helen måtte et eller annet viktig.
-La meg vise dere rundt. -OK.
Dette er kontoret vårt. Her har vi… pulter.
-Den som står her… er min. -Hvor ble det av alle sammen?
Jeg elsker en god søppelbrann. Endelig skjer det noe.
Med de nye uniformene kan jeg late som om det er hvem som helst.
Ja, men hvorfor ser du alltid for deg Blake Shelton?
Hjertet har sine lyster.
-Akkurat nå vil det ha han høye. -Å ja, du.
Ikke si det til Jason.
Ja da. Bare dra i den. Man må få godt grep om den.
Bra jobba, folkens.
Her er kantina. Kjøp brus hvis dere blir tørste. Den er god.
Og her skal dere sitte.
Er det ikke flott?
Jeg skal finne stoler. Og ei lyspære.
Vent, Siaja.
-Vet du hva? Jeg går og finner lyspæra. -Ja.
Angående forleden kveld…
-Det snakker vi ikke om. -Kan vi glemme…
Du snakker fortsatt.
-Et øyeblikk. -Men…
Dette er teit. Det funker ikke. Denne er for stor.
Kanskje for å få stemningslys? Skulle vi ikke la være å gjøre det kleint?
Jeg vet ikke. Det fins ingen bok som sier hvordan man håndterer sånt.
Det fins tusenvis av bøker.
Hva er den lukta? Er det noe som brenner?
Fyllinga brenner.
Jeg heter Neevee, og nåde deg hvis du ser i kommoden ved senga mi.
Jeg heter Bun, og jeg ser overhodet ikke i kommoden ved bestemors seng.
For jeg hører på henne, og hun hører på meg.
Vennen min. Hva er det som plager deg?
En på skolen kalte anaana hore, så da gjorde jeg den greia med fingeren.
Vennen min, da. Anaana er ingen hore.
OK? Hør her. Du hadde rett til å gjøre fingergreia. Men du gjør det feil.
Hei, Jeffrey. Hva skjer?
Husker du overvåkningsvideoen jeg fortalte deg om?
Det har du ikke sagt noe om.
-Hvem sa jeg det til, da? -Ikke til Helen, håper jeg?
Nei, hadde aldri gjort det. Det fant hun ut av helt selv.
-Starta jeg brannen, Jeffrey? -Beklager, Siaja.
Vet ikke hva du vil jeg skal si til det.
Jeg er på vei.
OK. La meg få klarhet i dette. Du brente opp tingene dine?
Ikke tingene mine. Tingene til eksen.
Høres ut som en annen jeg kjenner.
Har du aldri ønska å begynne på nytt? Ikke at du bryr deg, men livet har vært…
-En søppelbrann? -Hardt.
Første dag med en ordentlig jobb, men siden jeg får sparken, kan jeg vel si
at rapporten bar preg av en som hadde vært her én gang
for 25 år siden, som ikke har gidda å følge opp siden.
Og ja, vi har direktefly til Ottawa og Winnipeg. Edmonton i september.
Vi har ikke "nok" utstyrsbedrifter her,
men dobbelt så mange som andre bygder.
Permafrosten du viser til flere ganger har ikke vært perma siden smeltinga i 2020.
Var det alt?
Se opp!
Herregud, så fint det er her oppe.
Ja. Det syns jeg også.
Jeg syns litt synd på henne, som antenner en apokalyptisk brann første dag på jobb.
Hun skulle hatt en kjærlig far nå. Skjønner du hva jeg mener?
-Kom igjen, Jeffrey. Det er Siaja. -Kunne vært en mann i kvinneanorakk, da.
-Forkledning. -Man ser ansiktet hennes, Jeffrey.
-Han kunne gått med Siaja-maske. -Gi deg, da.
Det er meg.
Er du sikker?
-Hva har vi lært? -At barn er teite. At anaana ikke er hore.
-Tommelen ut til siden. -Det er jenta si, det.
Når skal jeg og anaana hjem?
Dere blir nok hos meg ei stund.
-Vil du høre en hemmelighet? -Ja.
Voksne er teite, sant?
Vi kaller hverandre ting og er aldri like smarte som barna våre.
Men du, jeg og anaana,
vi skal være sammen for alltid, OK?
Jeg trenger et større våpen, altså.
-Kan du gi oss litt tid, Jeffrey? -Ja, ma'am.
Jeg prøvde.
Litt av en tabbe, Siaja. Hvorfor skal jeg ikke si deg opp?
Jeg brente opp noe Ting ga meg. Det var uansvarlig og dumt, et uhell.
Men jeg står på, jeg er smart og…
Jeg trenger dette. Og du trenger meg. Bygda trenger forskningsstasjonen.
Men bruker du ikke alt i verktøykassa, velger de et annet sted.
Jeg vokste opp i mammas butikk, så på, lytta og lærte.
Jeg kjenner bygda og har svaret på alle spørsmåla i rapporten.
-Hei. Beklager at jeg forstyrrer. -Hei, du.
Velkommen til Jeffreys brakke. Alt er i orden.
Jeg ville bare si at jeg har sendt en ny, oppdatert rapport.
Jeg ville bare takke dattera mi for…
For å ha korrigert noen feil jeg kan ha gjort der.
Vi ser alle på Siaja som dattera vår.
-Nei, hun er faktisk dattera mi. -Dattera di?
Hva snakker du om? Sier han det for at du skal se kul ut?
Han prøver nok å leke hvit frelser.
Nei, jeg hvitfrelser da ingen.
Selv om jeg vil foreslå å bygge brannmurer rundt fyllinga for framtida.
Takk.
OK.
-Du er noe for deg selv, du. -Eh, takk?
Jeg sa ikke at jeg likte det.
OK. Brannen forblir et "mysterium". Men du får åtte ukers prøvetid.
Og på den tida skal du hjelpe meg med å hale i land kontrakten.
-Er det forstått? -Ja. Takk.
Hei, Alistair. Du kan ikke bare bruke pappakortet 26 år etterpå.
-Unnskyld innblandinga, men… -Ikke si det.
Ikke si unnskyld! Det betyr ingenting. Du har gått glipp av hele livet mitt.
Jeg visste ikke at du fantes før for to dager siden, Siaja.
-Gjorde du ikke? -Niks.
Herregud. Dattera mi har tatt en tuktu!
-Dattera mi tok en rein! -Har du barn?
Selvfølgelig. Jeg er 26. Dattera mi tok en tuktu!
Det er jenta mi, det!
Er jeg bestefar?
Gi det beste til søstera di. Det er masse kjøtt her. Be mora di komme.
Skal sørge for at hun får litt.
-Og den. Så den. -Den.
-Hun er en mangefasettert kvinne. -Du kjenner ikke til halvparten, engang.
Jeg tok en tuktu, anaana!
Jeg er så stolt av den lille jegeren min!
Hva snakka dere to om?
-Å begynne med blanke ark. -Så teit.
Når Bun ikke er her, har vi mye å snakke om.
Men først må jeg gjøre dette!
-Hva skal vi tilberede? -Hodet.
Hodet? Kom.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen