Ти не викликаєш іскри радості.
А тебе я просто терпіти не можу.
ЗВАЛИЩЕ 1 КМ
Іскра…
радості.
Ні.
Радість!
ПІВНІЧНІШЕ ПІВНОЧІ
Привіт. Я Сіая.
Ні.
Привіт.
Ні.
Мамо, ти вже закінчила? Ми йдемо.
Розслаб булки.
Так.
Ого. Ти подиви, як вирядилася, щоб бути на побігеньках у Гелен.
Я не на побігеньках в неї, я її виконавча асистентка.
А чим, власне, займається виконавча асистентка?
Якось тут гаряче, ні?
Там десь мінус 30, а я вся мокра.
Оскільки це твій перший день і в тебе панічна атака, я завезу Бан до школи.
-Справді? -Але лише сьогодні.
Дякую, мамо.
-Люблю вас обох. -Па-па!
Люблю тебе!
Чому анаана так спітніла?
Бо гадки не має, що робить.
ГРОМАДСЬКИЙ ЦЕНТР
Боже. Де вона?
Привіт, колеги!
Я думала, нам на 9:00.
Яка різниця. Час — колоніальна вигадка.
Так. Ми орієнтуємося по сонцю, вітру і снігових утвореннях.
Я лиця не відчуваю.
Добре.
Я принесла вам кави, але випила її, щоб вижити.
Мій власний стіл?
Ти весь день так радітимеш? Бо я ще можу вернутися додому.
Слухай, хіба цей стіл не стояв тут?
Повірити не можу, що вона тебе найняла.
Елісапее, ви ж мене навіть не знаєте.
Я знаю всіх.
Міллі думає, що все знає.
Колін —
він нормальний.
А Майкі —
його звільнять у п'ятницю.
Якщо я сам не звільнюся.
Тобі наче полегшало.
Звісно. Маю свій стіл.
Свій діркопробивач.
Це як у тому серіалі, де люди працюють в офісі.
Ти про «Офіс»?
Знаєш, скільки Гелен мала асистентів, поки я тут працюю?
Ти — щасливий номер сім.
Вісім. Люсі пішла на одну нараду, а тоді зробила оце.
Головне вдавай, що зайнята, коли прийде Гелен.
А коли вона приходить?
Коли геть не очікуєш.
-Па-па. -Бувай.
Чому знову запізнюєшся?
Загубила їх!
Чорт.
Бачу, ви хвилюєтеся.
Не дуже люблю школи.
А, точно. Через інтернати для корінних.
Це було жахливо, звісно.
Вибачте, що я це сказала. Боже.
Красти дітей, можете таке уявити? Жахіття.
У Бан якісь проблеми?
Вона показує середній палець дітям, не лише мені.
Діти є діти.
Так, а ще батькам і прапору Канади.
У вас вдома все добре?
Я чула, що Сіаї нелегко.
Може, Бан побуде сьогодні вдома?
Чекатиму перед входом.
Бабусю!
Хочеш поїхати зі мною вглиб суші? Тільки ти і я.
Так.
То вперед!
Їдьмо.
Так, цей звук пролунав тут востаннє, домовилися?
Що з вами?
Трохи впала під час аеробного онлайн-тренування на трампліні.
Можливо, в мене ще й струс мозку.
Попрошу вашої уваги.
Нас удостоїть своїм візитом особливий гість
з відділу довкілля
і він користуватиметься нашим офісом.
Ще один приклад того, як південець приїжджає на північ і вчить нас жити.
А щоб підготуватися,
я читатиму цей нудний звіт, написаний нашим гостем.
А поки ви будете читати…
О, ти тепер тут працюєш.
У мене ідея.
Ти прочитаєш звіт і перекажеш мені зміст.
З радістю.
Ну що ж.
Мені пахне малою
смердючкою-інуїткою.
Це ти смердючка!
А я — Супер Бан.
І я стріляю з рук магією.
Хочеш про щось поговорити?
Ти що, повторюєш за мною?
Люблю, коли бабуся плює мені в око.
Як скажеш.
Ні!
-Я пожартувала! Я ж просто дитина. -Ану йди сюди!
Я забула, яка вона запопадна.
Не бійся, це мине.
Усі заспокойтеся.
Наша VIP-персона вже в місті.
Зберіться. Будьте…
Дідько, він уже тут.
-Алістере! Ласкаво просимо. -Дякую.
Я саме казала, як приємно, коли до нас приїжджають гості з півдня.
Елісапее, пальта.
Це моя асистентка, Сіая,
у якої, схоже, стався інсульт.
Привіт.
Вибачте.
Куук Нануак. Теж працюю на цьому проєкті.
-Нануак? -Так.
Ви син Ето Нануака й Пенелопи Лайтнінґ?
-Так. -Ви Маленький Принц?
Це необов'язково.
З нами Маленький Принц! Маленький Принц!
Не соромтеся.
Ваші батьки дали Нунавуту більше, ніж усі політики цього століття.
Ну, це мало про що каже.
Почнемо?
З вами все добре?
А, ви про це? Так, звісно.
Я просто… Маленька аварія на дельтаплані.
Жартую.
Ніколи на них не літала. Чим можемо допомогти?
Ну, я припускаю, ви читали мій звіт.
Так. Я була в захваті.
Не могла відірватися.
Виділила для себе багато улюблених частин.
Пам'ятаєш?
Так. Гелен казала, що це була б велика честь,
якби ви збудували свою дослідну станцію в Айс-Кові.
Так. Це була б велика честь.
Ну, ми з Кууком лише збираємо дані.
А рішення прийме начальство за декілька місяців.
Ще Гелен казала, що оновлення аеропорту — це плюс.
Так. Це правда.
Це правда. Великий плюс.
Перепрошую, ми на секунду відійдемо.
Ми ненадовго.
За мною.
Звалище знову горить.
Я казала Оттаві, що пожеж більше не буде.
І відтоді їх було сім.
Станція дасть купу робочих місць і стане моїм здобутком,
але хто її збудує в купі сміття у вогні?
Так, це матиме поганий вигляд.
Добре. Твоє завдання — не підпускати їх туди.
А міг би хтось…
А я тим часом розберуся з пожежею, поки мене не звільнили.
Бо якщо мене звільнять, то нащо мені асистентка?
Елісапее, пальто!
Привіт, Сіає, що там?
Привіт! Щойно почула, що звалище горить.
Так, схоже на те.
А відома причина займання?
Я знаю не більше за тебе.
А може, навіть менше.
Бо ти єдина, хто був тут уранці.
Тебе щось заїло.
А ти міг би не згадувати моє ім'я?
Типу, перед Гелен чи щось таке.
Вигадаю інше ім'я.
Ні, не кажи, що там хтось був.
Так, це, певно, ліпше.
Я не маю стільки часу, щоб вигадувати якусь нову людину.
Яке в неї волосся.
-Ким працює. -Мушу бігти.
Які в неї сподівання і мрії…
Я не маю часу.
Сіає?
Ні. Нащо ти це з ним зробила?
Нащо підпалила вівцебика?
Бо ти ненормальна.
Сіая така цікава, правда?
І трохи сексуальна.
Вона моя дочка.
Що?
Еге, я дізнався два дні тому.
Чекай. Ого.
Не те слово.
-Здуріти. -Мені вже і так незручно.
Вона йде сюди.
-Поводься природно. -Ви…
У Гелен важливі справи.
-Проведу вам екскурсію. -Так.
Це наш офіс. Тут у нас…
Столи.
Ось цей — мій.
А де всі?
Люблю пожежі на звалищі, я аж ожила.
Під цими новими уніформами може ховатися хто завгодно.
Так, але чому ти завжди уявляєш Блейка Шелтона?
Серцю не накажеш.
Зараз воно хоче того високого.
О так.
Не кажи Джейсону.
Ух. Так, тягни.
Треба міцно вхопитися.
Молодці, хлопці.
Тут можна перекусити.
Є дуже свіжа мінералка.
А тут — ваш кабінет.
Супер, скажіть?
Піду надибаю вам кілька стільців.
І лампочку.
Сіає, чекай.
О, добре, піду-но я пошукаю лампочку.
Так.
Щодо того вечора…
-Давай не будемо про це. -Може, забудемо…
Ти досі про це говориш.
Хвилинку.
Але…
Це ж смішно. Ця не підійде.
Вона завелика.
Хіба щоб створити атмосферу.
Ти знову все зіпсував?
Не знаю.
Ну просто я ж не прочитаю в якійсь книжці, як мені тут діяти.
Та є буквально тисячі книг про це.
Що за запах? Горить щось? Що це?
Звалище горить.
Я — Ніві,
і краще тобі не дивитися в шухляду біля мого ліжка.
А я — Бан,
і взагалі ні разу не зазирала в шухляду біля ліжка бабусі.
Бо я її слухаю,
а вона слухає мене.
Котику. Що тебе гризе?
Одна дитина в школі назвала анаану повією, тому я показала середній палець.
Ох, зайчику.
Твоя анаана — не повія.
Чуєш? Глянь сюди.
І ти молодець, що показала палець.
Але ти робиш це не так.
Привіт, Джеффрі. Що там?
Сіає, пам'ятаєш, я казав про запис із камери спостереження?
Ти мені такого не казав.
То кому ж я сказав?
Не Гелен, сподіваюсь?
Та ні, я б ніколи їй не сказав.
Вона сама дізналася.
Це я почала пожежу, Джеффрі?
Вибач, Сіає.
Я не знаю, що ти хочеш від мене почути.
Уже їду.
Чекай, я хочу прояснити.
Ти спалила свої речі?
Не свої.
Колишнього.
Когось це мені нагадує.
А ти ніколи не хотів почати заново?
Тобі байдуже, але моє життя зараз…
Як те звалище?
Тяжке.
Оскільки мене от-от звільнять після першого ж дня,
можу тобі сказати,
що твій звіт — це слова людини, яка була тут раз
років 25 тому і більше не приїжджала.
Так, у нас є прямі рейси в Оттаву й Вінніпег. А з вересня — в Едмонтон.
Магазинів спорядження не «адекватна кількість».
Їх тут удвічі більше, ніж всюди навколо.
А вічна мерзлота, яку ти так часто згадуєш,
уже не вічна, відколи розтанула у 2020.
Це все?
Обережно!
Боже, тут прекрасно.
Так.
Погоджуюсь.
Мені її майже шкода.
Перший робочий день, вона починає страшну пожежу.
Якби ж їй допоміг люблячий батько.
Знаєш?
Та годі, Джеффрі.
Це Сіая.
Ну не знаю. Це може бути й чоловік у жіночій парці.
Для маскування.
Там видно її обличчя, Джеффрі.
Він може бути в масці Сіаї.
Прошу, досить.
Це дійсно я.
Ти впевнена?
Отже, чого ми навчилися?
Діти — дурні.
Анаана — не повія.
Великий палець збоку.
Так, моя дівчинка.
А коли ми з анааною поїдемо додому?
Думаю, ви ще якийсь час житимете в мене.
Розказати тобі секрет?
Так.
Дорослі — дурні.
Ми обзиваємо одне одного
і далеко не такі розумні, як наші діти.
Але ти і я, і анаана,
ми разом назавжди, чуєш?
Мені треба більшу рушницю.
Джеффрі, дасте нам кілька хвилин?
Так, мем.
Я намагався.
Це серйозний ляп, Сіає. Чому я не маю тебе звільнити?
Я палила речі, які дав мені Тінґ.
Це було безрозсудно, по-дурному і випадково.
Але я працьовита і розумна, і я…
Мені потрібна ця робота.
І я потрібна вам.
А нашому місту — дослідна станція.
Але вони виберуть інше місце, якщо не скористаєтеся всіма засобами.
Я виросла в крамниці мами, я дивилася, слухала і вчилася.
Я знаю це містечко.
І знаю відповіді на всі запитання в цьому звіті.
Привіт. Вибачте, що перебиваю.
О, привіт.
Вітаємо в хатині Джеффрі.
Усе добре.
Я просто хотів сказати, що надіслав вам оновлений звіт.
І хотів подякувати доньці за…
Ну, що виправила кілька моїх помилок.
Сіая для нас усіх — як донька.
О, ні. Вона моя дочка.
Ваша дочка?
Ви про що? Він це каже, щоб ти мала крутий вигляд?
Грає в білого рятівника.
Ні. Ні в кого я не граю.
Однак, я б порадив вам зменшити регулярність пожеж на звалищі на майбутнє.
Дякую.
Ну добре.
-Ну і ну, цікава ти дівчина. -Дякую?
Я не казала, що це добре.
Гаразд. Пожежа залишиться «загадкою».
Але в тебе випробувальний період.
Вісім тижнів, за які ти допоможеш мені укласти цей контракт.
-Зрозуміло? -Так. Дякую.
Гей, Алістере.
Ти не маєш права заходити і корчити татуся після 26 років.
-Вибач. -Не вибачайся.
Мені шкода, як ми…
Досить вибачатися!
Це пусті слова!
А за те, що покинув мене, тобі не шкода?
Сіає, я дізнався про твоє існування два дні тому.
Справді?
Так.
О боже.
Моя дочка вполювала оленя!
У тебе є дочка?
Звісно, що є. Мені 26.
Моя дочка вполювала оленя!
Це моя доця!
Я дідусь?
Найкращі шматочки залиш сестрі.
М'яса дуже багато. Скажи мамі, щоб теж приходила.
Передам їй.
-І оцей. Оцей. -Оцей.
Вона складна жінка.
Ти не уявляєш наскільки.
Я вполювала оленя, анаано.
Пишаюся своєю маленькою мисливицею!
Про що ви там говорили?
Життя з нуля.
Це дурня.
Коли не буде Бан, на нас чекає довга розмова.
Але спочатку зроблю ось що!
-Що готуємо? -Голову.
-Голову? -Так.
То вперед.
Переклад субтитрів: Юрій Бик