‫בדיוק הכנתי קנקן קפה.‬
‫עבר עלייך לילה ארוך במשרד, מה?‬
‫כן, עבדתי על המצגת.‬
‫ולא היה לך מקום אחר לישון בו?‬
‫אני במקום 373 ברשימת ההמתנה‬ ‫לדיור ציבורי מתוך…‬
‫שלוש מאות שבעים ושלושה.‬
‫אבל אעבור לישון על הספה של קולין הלילה,‬
‫ובינתיים באן עם טינג.‬
‫זה רק עד שאשיג מקום משלי.‬
‫רגע, לא עזבת את הבית של אימא שלך בגללי,‬
‫נכון?‬
‫לא, עזבתי בגללה.‬
‫ובגללי.‬
‫ואח"כ, אולי גם בגללך.‬
‫אז אתה כאילו… הסיבה השלישית.‬
‫יהיה נחמד לסיים כבר עם המצגת הזאת, אבל…‬
‫הנוכחות שלך תחסר לי.‬
‫כן, בואי נדחה את השיחות‬ ‫על רגשות לאחרי הקפה, בבקשה.‬
‫תקשיבי, סייאיה, לא משנה‬ ‫מה יהיה עם המצגת היום,‬
‫תוודאי שזה יגיע מכאן.‬
‫מהכרס אבא שיש לך?‬
‫מהלב שלך.‬
‫אין לי כרס של אבא.‬
‫זה בסדר.‬
‫מבנה גוף של אבא זה באופנה עכשיו.‬
‫- סוף העולם, צפונה -‬
‫היי, את נכנסת חזרה? אני מעוניינת לשלם.‬
‫סליחה, החנות סגורה.‬
‫אבל נתת לי פשוט לחלוף על פנייך.‬ ‫אמרתי שלום.‬
‫כן, דברים כאלה קורים. אנחנו סגורים.‬
‫בסדר? לקחתי חופש כדי לטפל בעניינים אישיים.‬
‫אנחנו שמחים ונרגשים לארח אתכם‬ ‫בעיירה הקסומה שלנו שבקצה העולם.‬
‫התכנסנו כדי להראות לכם‬ ‫למה המקום ההגיוני היחיד‬
‫עבור תחנת המחקר שלכם‬ ‫של האקוספרה הקוטבית נמצא כאן ב…‬
‫אייס קוב, נונאווט!‬ ‫-אייס קוב, נונאווט!‬
‫מפתיע כמה קשה להגיד‬ ‫את אותו דבר בדיוק באותו זמן.‬
‫אבל תרגול מביא לשלמות.‬ ‫-תרגול מביא לשלמות.‬
‫במצגת האמיתית,‬ ‫אתן תיתנו הרבה כיפים זו לזו?‬
‫הייתי לפחות מרווח אותם קצת.‬
‫נגיד אחד בהתחלה,‬ ‫ואז… לא עושה את זה יותר.‬
‫חבר'ה, אם נשיג את תחנת המחקר,‬
‫זה יכניס מספיק כסף כדי לממן‬ ‫את כל התוכניות הקהילתיות שלי, אז תתרכזו.‬
‫אוי. איזה אורח חתך‬ ‫את האצבע שלו עם סכין אולו.‬
‫זה נשמע רע.‬
‫אני די בטוחה שזה רק חלק מהאצבע,‬
‫אבל לפי דרך הניסוח,‬ ‫נראה שהוא מעוניין לתבוע.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫כן, אנחנו נסתדר.‬
‫כן? סייאיה, אנחנו חייבים להצליח.‬ ‫הבנק הפדרלי מקצץ בתקציב.‬
‫כן, אבל אם נצליח עם המצגת,‬ ‫יהיה לנו מספיק כסף לכל זה.‬
‫ואני אוכל להמשיך לשלם לך.‬
‫ולשניכם.‬
‫לעזאזל, אנחנו ממש צריכים להצליח.‬
‫- מחפשים סימן מאלוהים? זה הסימן! -‬
‫אתה רוצה לקחת אותי?‬
‫תעשה את זה.‬
‫יש לך הזדמנות אחרונה.‬
‫זה מה שחשבתי.‬
‫שוב ניצחתי.‬
‫פחדן עלוב שכמוך.‬
‫במקומך, לא הייתי מדברת ככה.‬
‫היי.‬
‫-היי.‬
‫היום הוא היום הגדול.‬
‫גם הקהילה מגיעה לתמוך, נכון?‬
‫את מתרגשת? את מוכנה?‬
‫כן, אני מרגישה טוב.‬ ‫-יופי.‬
‫הלן התעקשה שנשנן את כל המצגת, כולל,‬
‫"להכניס כאן צחקוק קל".‬
‫אני חייב לשמוע את הצחקוק הקל.‬
‫כן, זה די מוזר.‬
‫אז לאן את הולכת עכשיו?‬
‫לכבוש את הוועדה עם אוכל כפרי ביתי.‬
‫אתה מתארגן לקראת העזיבה?‬
‫כן, הטיסה שלנו… הטיסה שלנו ביום שני.‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן.‬
‫זה עוד מעט.‬
‫לא יהיה פה אותו הדבר בלעדיך.‬
‫ואני מצטערת על הערב ההוא,‬
‫שלא הגעתי לשחק שחמט.‬
‫כן, קולין סיפר לי‬ ‫על כל הקטע עם טינג, אז אני מצטער.‬
‫כן, סביר להניח‬ ‫שלא היה כיף איתי בכל מקרה.‬
‫אני די… מרוסקת.‬
‫כן? אז רק לפרוטוקול,‬ ‫את לא נראית מרוסקת בכלל.‬
‫טוב, כדאי שאזוז.‬
‫אז מה את עושה כאן?‬
‫השלט הנדוש הזה בחוץ?‬
‫חשבתי שכאן יהיה יותר משעשע.‬
‫את יודעת שאני לא מחבבת אותך.‬
‫את יודעת,‬
‫גם אני לא מחבבת אותך.‬
‫אבל אני מבינה אותך.‬
‫ידעת שלמדתי בפנימיית ילידים‬ ‫יחד עם אימא שלך?‬
‫לא…‬
‫לא ידעתי.‬
‫ממש קשה לדעת איך להיות אימא…‬
‫כשמעולם לא זכית לראות את אימא שלך.‬
‫הם לימדו אותנו לשמור סודות.‬
‫והם נעשים כבדים יותר ויותר‬
‫ככל ששומרים אותם יותר זמן.‬
‫כן.‬
‫אני חולקת את שלי עם אלוהים.‬
‫עם מי את חולקת את שלך?‬
‫לא אהבתי את סייאיה בהתחלה.‬
‫חשבתי שהיא כמוך.‬
‫מופקרת. כופרת. חסרת בושה.‬
‫בסדר, הבנתי.‬
‫אבל היא אוהבת את הקהילה.‬
‫את חוטאת.‬
‫אבל גידלת ילדה טובה.‬
‫אל תיתני לסודות להפריד ביניכן.‬
‫אוקיי, סיימתי.‬
‫את יכולה ללכת.‬
‫תודה.‬
‫תודי לו.‬
‫לא.‬
‫אני לא חושבת שאחזור לכאן.‬
‫יופי.‬
‫כי את מהווה השפעה רעה.‬
‫אייס קוב, נונאווט.‬ ‫-אייס קוב, נונאווט.‬
‫זה היה מושלם!‬
‫טוב, אני נוסעת לשדה התעופה‬ ‫לאסוף את חברי הוועדה.‬
‫כמה זמן יש לי?‬ ‫-ארבעים וחמש דקות.‬
‫בסדר. כן.‬ ‫-את מרגישה טוב?‬
‫מלאה בביטחון ומוכנה לצאת לטחון.‬
‫זה לא משפט שהולם להגיד במקום עבודה.‬ ‫אני בלחץ.‬
‫אנחנו בסדר. תראי אותנו. אנחנו לא לחוצים.‬
‫ברגע שאמרת שאנחנו לא לחוצים,‬ ‫מיד התחלתי להילחץ ממש.‬
‫אבל הזמן מתקתק, הלן. 44 דקות ו-48 שניות.‬
‫כן, אני יוצאת לדרך.‬ ‫-כבר 47, 46…‬
‫אמרתי שאני יוצאת לדרך.‬
‫אנחנו נשיג את זה, נכון?‬
‫יש מצב.‬
‫נקמן ארור שכמוך.‬
‫אחרי אוטווה,‬ ‫אני חושבת שהכי הוגן שאתה תבחר.‬
‫אתה יודע, כי צמצמתי את האפשרויות‬ ‫לנפאל או לקליפורניה, ואני פשוט…‬
‫אני רוצה שאתה תקבל את ההחלטה הסופית, מבין?‬
‫זה חמוד.‬
‫תזכירי לי שוב, למה קליפורניה?‬
‫כי… אתה זוכר?‬
‫כי הם רצו שאסקר את פסטיבל קואצ'לה.‬
‫נכון. זה יהיה מגניב. כן.‬
‫כן, אני חושבת שזה יהיה מגניב.‬
‫זה יתרון גדול לטובת קליפורניה, למעשה.‬
‫זה גם טוב לי, לקריירה שלי.‬ ‫לדעתי זה יהיה טוב גם בשבילך.‬
‫תוכל לנקות את הראש אחרי שנה כל כך קשה.‬
‫תוכל לעשות חושבים עם עצמך שוב.‬
‫אני יודעת שקשה לך להבין מה אתה רוצה,‬
‫אבל אני ממש רוצה את זה.‬
‫אני רוצה אותנו.‬ ‫אבל, קוק, אתה חייב להגיד לי עכשיו.‬
‫אתה יודע מה אתה רוצה?‬
‫היי, סייאיה, לא ענית לטלפון שלך.‬
‫אימא שלך זקוקה לעזרה.‬
‫הבעיות של אימא שלי הן לא הבעיה שלי.‬
‫אני רצינית, סייאיה.‬
‫החנות של אימא שלך מוצפת,‬ ‫והיא לא עושה כלום לגבי זה.‬
‫אבל יש לך רק 38 דקות.‬
‫אז כדאי שהיא תמהר.‬
‫סייאיה, זה כאילו משהו בתוכה נשבר.‬
‫היא זקוקה לך.‬
‫שוב אני צריכה לטפל בניבי, כמו תמיד.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אם זה לא סימן, אני לא יודעת מה כן.‬
‫חבל שאת לא מוכרת שנורקלים.‬
‫אנחנו צריכות לדבר.‬
‫טוב, את מאחרת ב…‬
‫ב-26 שנים בערך.‬
‫פשוט תשתקי ותקשיבי.‬
‫לפני שנולדת,‬
‫ילדתי עוד תינוקת.‬
‫מה?‬
‫היא נלקחה ממני.‬
‫היא…‬
‫נלקחה על ידי אבא שלה,‬
‫גבר לבן.‬
‫יש לי אחות?‬
‫כן.‬
‫הייתי בת 16.‬
‫הוא היה הרבה יותר מבוגר,‬
‫ולא היה לי כסף‬
‫או עורך דין או משהו, ו…‬
‫חשבתי שהוא לוקח אותה‬ ‫לבקר את המשפחה שלו.‬
‫אבל הם מעולם לא חזרו.‬
‫אז כשילדתי אותך…‬
‫לא יכולתי להסתכן בכך שאאבד גם אותך.‬
‫בגלל זה הרחקת את אליסטר.‬
‫ושמרת עליי בסוד.‬
‫אימא.‬
‫לא…‬
‫אני אוהבת אותך, אימא.‬
‫איך? איבדתי את אחותך.‬
‫לא איבדת אף אחד.‬
‫היא נגנבה.‬
‫את התינוקת שלי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני כאן.‬
‫אני לא הולכת לשום מקום.‬
‫ואז מצאתי אבן אחרת‬ ‫שהייתה יותר ורדרדה, ו…‬
‫כן. כל החוויות האלה קרו ממש כאן‬
‫באייס קוב, נונאווט.‬
‫עכשיו נעבור לסרטון. מה מצבנו?‬
‫כמעט הצלחנו.‬ ‫-אפילו לא קרוב.‬
‫תתקשרו שוב לסייאיה.‬ ‫אני לא יכולה לעשות זאת בלעדיה.‬
‫תעשו לי טובה.‬
‫עצמו עיניים ודמיינו פיורד מושלג.‬
‫את מתכוונת לענות לשיחה?‬
‫זה לא חשוב.‬
‫זו רק הלן.‬
‫רגע.‬
‫המצגת שלך הייתה היום?‬
‫אני לא עוזבת אותך.‬
‫אני לא אתן לך לפספס את ההזדמנות הזו בגללי.‬
‫אבל אנחנו בכאוס.‬
‫מה חדש בזה?‬
‫למעלה, שני שכווי הצפון,‬
‫עפים בשמיים כמו ידיים שמנופפות באוויר.‬
‫יש כאן הרבה חיות בר.‬
‫זה קטן.‬
‫קרוב לקרקע.‬ ‫-תודה לאל.‬
‫כן, הלן, אני יודעת. אני פה עכשיו. סליחה.‬
‫אל תתנצלי עכשיו.‬ ‫תשמרי את זה לכשנהיה לבד.‬
‫כן, כמובן. כמובן.‬
‫היי. ברוכים הבאים.‬
‫פנים חדשות, פנים מוכרות. תודה שבאתם.‬
‫אין לנו את הסיסמה.‬
‫נכון.‬
‫היי. סליחה. הסיסמה שלי‬ ‫היא ס-י-ס-מ-ה-3-2-1.‬
‫כן. בסדר.‬
‫אמרת כבר…?‬
‫כן. בערך ארבע או חמש פעמים.‬
‫אפשר לגשת ישר לעניינים?‬
‫בבקשה. קדימה.‬
‫אוקיי.‬
‫תפעילי.‬
‫אייס קוב, נונאווט. מונה כ-2,200 תושבים.‬
‫משדה התעופה הצנוע אך היעיל שלנו‬
‫ועד לחנויות הציוד הרבות,‬ ‫יש לנו המון מה להציע למרכז המחקר שלכם.‬
‫בזכות המיקום שלנו במרכז האזור הארקטי,‬
‫אנחנו מהווים מרכז תחבורתי‬ ‫לכל שלושת החלקים של נונאווט.‬
‫עלויות התפעול הן גורם חשוב‬ ‫שעליכם לקחת בחשבון.‬
‫אתם יודעים מה?‬ ‫אפשר לעצור את הסרטון, בבקשה?‬
‫תראו, אני חדשה בעבודה הזאת,‬ ‫אבל אני לא חדשה בעיירה הזאת.‬
‫המקום הזה מדהים.‬
‫כלומר, גם בטוקטוקטליק יש אנשים טובים.‬
‫אני מניחה.‬
‫וזה, בוודאות, מקום הרבה יותר נוצץ מזה.‬
‫אתם רואים את החור בקיר?‬
‫או שלא. אתם לא חייבים להסתכל.‬
‫עבר יום רע על מי שעבדה כאן לפניי.‬ ‫יכולנו לטייח את זה, אבל למה?‬
‫זה חלק מהסיפור של המקום הזה.‬
‫איך הולך הביטוי הזה?‬
‫"סדקים נועדו כדי לאפשר לאור לחדור פנימה"?‬
‫אני חושבת שזה הפוך.‬
‫לפעמים הסדקים שם‬ ‫כדי לאפשר לאור לצאת החוצה.‬
‫אז אם אתם רוצים לחקור‬ ‫את האזור הארקטי האמיתי,‬
‫אתם צריכים לעשות זאת כאן.‬
‫במשך זמן רב מדי, אנשים הגיעו‬ ‫לאזור הארקטי כדי לנסות לשנות אותנו.‬
‫אבל אני מבקשת מכם‬ ‫לאפשר למקום הזה לשנות אתכם.‬
‫כי אנחנו עושים מחקר משלנו כבר 20,000 שנה.‬
‫אז בנימה זו,‬
‫אני רוצה להעביר את הבמה להלן‬
‫כדי לדבר על תקציב, לוח זמנים והמלצות.‬
‫קשה להתעלות על נאום שכזה.‬
‫אם הייתי יודעת שאנחנו הולכות לאלתר,‬ ‫הייתי מכינה משהו.‬
‫אוקיי.‬
‫על מה את חושבת שהם מדברים?‬
‫אין מצב שהם כבר קיבלו החלטה.‬
‫זה לא עובד ככה, נכון?‬
‫זה לא משנה מה המנהלים חושבים.‬
‫הדבר היחיד שחשוב זה מה שהם חושבים.‬
‫הנה הם חוזרים. תתנהגו בטבעיות.‬
‫תודה. שמרו על עצמכם. ביי. טיסה נעימה.‬
‫טוב, את היית מעולה.‬
‫והם רצו שאגיד לך את זה.‬
‫אבל מסתבר שבטוקטוקטליק‬ ‫יש תשתית ואינטרנט טובים יותר.‬
‫והם בדיוק פתחו מסעדת סושי חדשה.‬
‫רגע, אבל זה…‬
‫אלן, הכלבה הערמומית, ידעה איך לפתות אותם.‬
‫אבל זה… זה לא הוגן.‬
‫כן, הוגן-שמוגן.‬
‫בעבודה הזאת למדתי‬ ‫שהכישלון הוא כמו זוג נעליים חדש‬
‫שממש מכאיב ברגליים עד שמתרגלים לכאב.‬
‫טוב, היו גם חדשות טובות.‬
‫הם אהבו את הרעיון של תוכנית ב'.‬
‫הייתה תוכנית ב'?‬
‫הם הסכימו להקים משרד משני כאן באייס קוב.‬
‫אני יודע שזה לא יהיה התקציב‬ ‫של תחנת המחקר שכולנו קיווינו לו,‬
‫אבל זה עדיין משהו.‬
‫וגם בסוף, אני…‬
‫התנדבתי לקחת על עצמי‬ ‫את האחריות לנהל את המקום.‬
‫אתה נשאר?‬
‫יש.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫תכננו לעשות מסיבה,‬ ‫אז אלך לשים את מכנסי הריקוד שלי‬
‫ולהתחיל בחגיגות, נכון?‬
‫טוב, אני נשאר כאן, אז כן.‬
‫מה? קדימה. בבקשה.‬ ‫-בסדר, הלן.‬
‫אז אתה נשאר?‬
‫כן, נראה ככה.‬
‫אבל בשבילן.‬
‫לא בשבילנו.‬
‫היי!‬
‫חיית מסיבות!‬ ‫-סבא!‬
‫שנרקוד?‬ ‫-כן!‬
‫זה לא מספיק חזק.‬ ‫-קלינק, קלינק!‬
‫אני מעריך את זה.‬ ‫-זה הזמן לנאום. קלינק!‬
‫אל תגלי להם. את עושה ספוילר.‬
‫רק רציתי להרים כוסית,‬
‫לעיירה השנייה הכי טובה בנונאווט…‬ ‫לאייס קוב!‬
‫רגע. עוד דבר אחד.‬
‫שלום. אני רוצה להודות לכולם‬ ‫על ההכרה בכל העבודה הקשה שלי היום.‬
‫אני כל כך גאה במצגת.‬
‫לא הייתי מסוגלת לעשות את זה לבד‬
‫בצורה כל כך מוצלחת.‬
‫יש לי מתנה לעוזרת שלי, סייאיה. בואי הנה.‬
‫אוקיי.‬
‫זה בשבילך.‬
‫תמדדי.‬
‫זה ממש מבליט את צבע העיניים שלך.‬
‫כן!‬
‫ממש העתק של הלן!‬
‫בבקשה.‬
‫זה רגע בלתי נשכח.‬
‫תראו, הן תאומות.‬ ‫-כל כך יפה.‬
‫זה ממש מיוחד.‬
‫יפה מאוד!‬ ‫-בהחלט נראית נהדר.‬
‫כל כך מתחשב מצידך.‬
‫בואו נרקוד!‬
‫את לא נחה לרגע, מה?‬
‫היי.‬
‫אבל מה שבאמת חשוב,‬ ‫לא השארת להם סיכוי לסרב לך.‬
‫כן.‬
‫באמת לא השארתי סיכוי.‬
‫זה די מגניב שאליסטר נשאר.‬
‫כן.‬
‫בנימה זו,‬
‫אליסטר יזדקק לעזרה.‬
‫אז מסתבר שגם אני אישאר עוד קצת.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫זו הפעם הראשונה‬ ‫שאני גר במקום שמרגיש באמת כמו בית.‬
‫אני עוד לא מוכן לעזוב, אז…‬
‫כן, לא, לגמרי.‬
‫אבל תראי, אני צריך להכין אותך ש…‬
‫סייאיה, היי!‬
‫קוקי כבר סיפר לך?‬
‫ביקשתי ממנו לחכות‬ ‫כדי שנוכל לספר לך יחד.‬
‫אנחנו נשארים! נכון שזה מדהים?‬
‫כן! חברות לנצח!‬ ‫-מגניב.‬
‫אפשר לעשות כל כך הרבה‬ ‫כדי לארגן מחדש את הקהילה הזו.‬
‫המקום הזה הוא כמו דף חלק.‬
‫כבר שיתפתי את הלן בכמה רעיונות.‬
‫ואני חושבת שעם הקשרים שלי והניסיון שלה,‬
‫נוכל ממש לשפר את איך שהדברים עובדים כאן,‬ ‫את מבינה למה אני מתכוונת?‬
‫אז אולי נהיה קולגות!‬
‫מדהים!‬
‫בואו נרקוד!‬
‫אנחנו הבעיה?‬
‫כנראה.‬
‫יש לך עצה אימהית בשבילי?‬
‫תשלומי השכירות מתבצעים‬ ‫בכל יום שישי הראשון בחודש.‬
‫ואל תעצבני את בעלת הבית.‬
‫היי, אימא?‬ ‫-כן?‬
‫אין לנו שמאניות בשושלת שלנו, נכון?‬
‫- לזכרה האהוב של‬ ‫אמרלד "באבו" מקדונלד -‬
‫תרגום כתוביות: סיון שפירא‬