‎UN SERIAL NETFLIX
‎Și tu
‎știai despre asta?
‎Domnule, despre ce e vorba?
‎Știai
‎că și Nu-a va face parte ‎din acest proiect?
‎Dră Kook?
‎Cum adică?
‎Domnule. ‎Putem vorbi despre asta mai târziu.
‎Vezi?
‎Întotdeauna tu ești cea…
‎care mă distruge.
‎Totul începuse…
‎ANUL 2000
‎- …acum mult timp. ‎- Tu ești, nu?
‎- Ai venit! ‎- Tatăl tău deține Ung's Snack Bar, nu?
‎Ești așa norocos! ‎Mănânci zilnic ‎tteokbokki‎ gratis?
‎- Pot să vin și eu? ‎- Și eu!
‎A început din cauza numelor noastre.
‎- Ai greșit persoana. ‎- Ce?
‎Tatăl meu nu se ocupă cu asta.
‎Se ocupă tatăl lui.
‎„Kim Ji-ung”?
‎Deci tatăl tău deține Ung's Snack Bar?
‎El trebuie să fie!
‎Hai să fim prieteni!
‎- Haide! ‎- Choi Ung!
‎Parcă eram în povestea‎ Prinț și cerșetor‎…
‎- Haide! ‎- Vreau să merg.
‎GAMJATANG‎ CU UNG
‎…unde prințul și cerșetorul aveau nume asemănătoare.
‎- Mersi pentru mâncare! ‎- Cu drag!
‎- Sincer să fiu… ‎- Uite!
‎- …de ce ar invidia asta un copil? ‎- Tu ești Ung!
‎Ești norocos că un restaurant ‎îți poartă numele.
‎Așa e!
‎Vei prelua afacerea de familie?
‎Sigur că o va prelua. ‎Restaurantul poartă numele lui.
‎Pentru un copil…
‎- Ești așa norocos! ‎- …părea o prostie.
‎Hei!
‎Să nu mai îndrăznești să minți așa!
‎Îmi pare rău.
‎- Ce cauți aici? ‎- Doar stau aici.
‎De ce stai aici de ore în șir?
‎Mama mi-a spus să stau și să mă joc aici.
‎De ce?
‎A zis că e periculos.
‎Și părea un pic prea jalnic
‎ca să fie prinț.
‎Amuzant, nu?
‎Ca mie să-mi pară rău pentru el.
‎Cred că mai mult părea singur…
‎decât jalnic.
‎CU UNG
‎Vrei să auzi o poveste de groază?
‎Nu inventez nimic. Chiar s-a întâmplat.
‎În fiecare noapte, la 00:00, ‎când clopoțelul suna de trei ori…
‎Cred că așa ne-am împrietenit.
‎Dar având un prieten nu a contat prea mult.
‎- Trebuie să merg să mănânc. ‎- Iar pleci să mănânci ?
‎Ești cumva cățeluș?
‎M-am distrat azi. Ne vedem mâine!
‎Dar la final, tot singur eram.
‎Hei, când vine mama ta acasă?
‎Noaptea târziu.
‎- Cum așa? ‎- Lucrează.
‎Dar tatăl tău?
‎Nu am tată.
‎Atunci cu cine mănânci?
‎E gata!
‎Mănâncă, Ji-ung!
‎Mulțumesc, doamnă. Mulțumesc, domnule.
‎Vai, ce politicos ești!
‎Numele tău seamănă cu al fiului meu ‎și ești politicos și deștept.
‎Unu, doi, trei!
‎- E fierbinte! ‎- Să vii des să iei cina cu noi, bine?
‎Îți mulțumesc că ești prieten cu Ung.
‎Ce vrei, Ung? Vrei ouă?
‎Hai să vedem. Ține.
‎- Dar tu, Ji-ung? ‎- Carne.
‎- Da. Ia niște carne. Poftim. ‎- Carne.
‎Bine. Eu ce să iau?
‎- Tu te descurci singur. ‎- Of!
‎- Nu mai fusesem… ‎- Cârnați.
‎…atât de invidios pe cineva.
‎Bagă la stomac.
‎Eu voi servi cu usturoi verde.
‎Credeam că nu voi putea avea ce are el.
‎Poftim, Ung.
‎- Ce? ‎- Uite.
‎În regulă, alinierea toată lumea.
‎- Vino în față! ‎- Dar…
‎Locul meu.
‎Mama mi-a pus la pachet ‎gimbap‎ cu cârnați.
‎- Vrei să împărțim? ‎- Bine.
‎Ce-i aia?
‎E pentru tine.
‎Dar Choi Ung nu părea invidios.
‎Ai terminat de mâncat?
‎Mulțumesc pentru mâncare!
‎Vai, ce politicos ești!
‎Ia și mănâncă.
‎Am auzit că veți merge cu bicicletele.
‎Mă scuzați, doamnă. ‎Puteți veni să gustați?
‎Bine! Ia și mănâncă. Ia și niște banane.
‎Bine.
‎Poți să mănânci și asta?
‎Choi Ung împărțea totul cu mine, deși nu era obligat să o facă.
‎Și-a împărțit timpul…
‎Haide! Ai trișat.
‎Ți-am zis, nu mă poți întrece.
‎Permiteți-mi să vă ajut.
‎E în regulă.
‎E în regulă, Ji-ung.
‎Las-o jos! E grea.
‎Choi Ung! Unde crezi că pleci?
‎Ji-ung e puternic.
‎- Ce neobrăzat! ‎- …viața lui de zi cu zi…
‎Hai Ji-ung.
‎Zâmbiți. Unu, doi, trei.
‎Vino încoace!
‎- Da. Vino aici, Ji-ung. ‎- Domnule.
‎Mulțumesc. Vino aici, Ji-ung.
‎Domnule, asigurați-vă ‎că cei doi fii ai mei ies bine în poză.
‎FELICITĂRI LA ABSOLVIRE
‎…și chiar și familia.
‎Zâmbiți!
‎- Zâmbiți! ‎- Unu, doi, trei.
‎Mulțumită lui, am simțit pe pielea mea fericirea în viață.
‎Dar mereu există un al treilea personaj în astfel de povești.
‎E evident. E foarte evident, dar…
‎Părea că ai nevoie de ea.
‎Vrei
‎să ți-o dau înapoi?
‎- Sigur că nu. ‎- Mulțumesc.
‎Era incredibil de frumoasă.
‎CEREMONIA DE DESCHIDERE ‎A LICEULUI HWIYEONG
‎Directorul va ține acum un discurs.
‎În sfârșit a venit primăvara.
‎Vremea e destul de rece.
‎Aș vrea să-mi exprim recunoștința…
‎Dar…
‎Nu eram singurul care credea asta.
‎Așa se întâmplă mereu.
‎Dar asta nu era o problemă.
‎Tot ce trebuia să fac…
‎era să fac un pas înapoi.
‎Nu cred
‎că eu sunt personajul principal în viața asta.
‎Hai să încheiem acum.
‎Vă mulțumesc.
‎UN SECRET CE NU POATE FI SPUS
‎EPISODUL 5
‎Lucrurile s-au complicat ‎mai mult decât credeam.
‎- Dle Jang. ‎- Da, dră Kook?
‎Ce-a vrut să spună cu asta?
‎Va participa Nu-a la proiect ?
‎E exact cum a zis el.
‎Nu ți-am trimis datele care dovedesc ‎că nu a plagiat pe nimeni?
‎- Cum ai putut… ‎- O clipă.
‎Mă scuzați.
‎Care e cea mai mare nevoie a noastră acum?
‎Publicitatea.
‎Cred că e cea mai bună metodă…
‎Dar e clar o încălcare a contractului ‎și e lipsă de respect față de artist…
‎Nu sunt sigur de asta. ‎Am verificat deja contractul
‎și nu pare să existe vreo problemă.
‎Lipsă de respect…
‎Ești neobișnuit de sensibilă.
‎Asta ar putea fi o oportunitate grozavă ‎pentru ambii artiști.
‎Deci care e problema?
‎Mă dezamăgești.
‎Am crezut că semeni mai mult cu mine.
‎Se pare că nu știi cum să ții ‎chestiunile personale separate de muncă.
‎Hai să stabilim o întrevedere mai târziu…
‎Trebuie să-ți ceri scuze.
‎- Poftim? ‎- Îți spun
‎că va trebui să-i ceri scuze lui Go-oh.
‎- Dră Kook. ‎- Nu sunt sensibilă.
‎Sunt empatică.
‎Să fii bun în meseria ta ‎fără să ai empatie nu e motiv de mândrie.
‎Empatia e legată de inteligență.
‎N-ai avut pic de respect ‎pentru artiști și creațiile lor, dle Jang.
‎Acum va trebui să-ți ceri scuze personal.
‎Și, fiind liderul proiectului, ‎eu va trebui să readuc totul la normal.
‎Sper să nu mai avem ‎și alte surprize de genul ăsta.
‎Nu pot să cred ‎că ai crezut că sunt ca tine.
‎Mă face să cuget ‎la faptele mele din trecut.
‎Să mergem și noi?
‎Hai să mergem. S-a terminat.
‎Ung a fost mereu așa.
‎Ești bine?
‎Da.
‎De obicei e calm și tăcut.
‎Lumea lui se destrăma ori de câte ori apărea Yeon-su.
‎Choi Ung pe care-l știam eu
‎era mereu de neclintit.
‎Aici.
‎- Aruncă! ‎- Haide.
‎- Bine! ‎- Hai să ne odihnim.
‎Intră adânc.
‎Hei, nu mai desena ‎și hai să arunci la coș cu noi.
‎Haide!
‎Nu-l interesa deloc lumea asta.
‎Ține.
‎- Uite, e Kook Yeon-su. ‎- Cine?
‎Fata care a intrat la liceu ‎cu notele cele mai mari.
‎E frumoasă, dar are tupeu.
‎Până când a apărut Yeon-su.
‎Știu că poate suna ciudat,
‎dar mereu am crezut că Choi Ung nu era nici fericit, nici trist ca mine.
‎Dar totul s-a schimbat.
‎Am o iubită.
‎V-ați despărțit din nou?
‎Când venea vorba de Yeon-su, îl zguduia și cel mai mărunt lucru.
‎E a cincea oară? A șasea?
‎N-ar fi trebuit ‎să te obișnuiești deja cu asta?
‎Fii și tu trist o dată la două despărțiri.
‎Devenea imatur și nu-și mai putea controla emoțiile.
‎Hei.
‎Nu contează. Vorbim mai târziu.
‎Am ajuns acasă.
‎Ai ajuns devreme. Credeam că vei întârzia.
‎Atunci ar fi trebuit să te culci.
‎Ce cauți afară?
‎Trebuie să-mi văd nepoata acasă ‎înainte să adorm.
‎Vai, ce bine arată nepoata mea ‎îmbrăcată cu rochia aia!
‎Nepoata ta arată bine și în haine normale.
‎Doamne! Ce făceai?
‎Nimic special.
‎Cum a fost petrecerea?
‎Toată lumea era relaxată și calmă,
‎de parcă ar fi fost instruiți să fie așa.
‎Ai fost singură toată ziua?
‎Da, așa cred.
‎Cum de nu te-a mai vizitat prietena ta?
‎Probabil e ocupată.
‎V-ați certat?
‎Sigur că nu!
‎Tot vorbea prostii, ‎așa că am pus-o la punct.
‎Nu ne-am certat.
‎Deci v-ați certat.
‎Ai fost aspră cu ea ‎și i-ai rănit din nou sentimentele, așa-i?
‎N-am făcut asta!
‎Nu mai vorbi prostii. ‎Spală-te și culcă-te.
‎Doamne, ce mult ne asemănăm.
‎Chiar nu poți să te înțelegi cu ea?
‎Du-te mâine la ea.
‎- Nu, mulțumesc. ‎- Atunci o voi aduce aici.
‎Am zis nu! Sigur nu vrea.
‎Nu mai fi așa căpoasă și cere-ți scuze!
‎Nu mai fi atât de căpoasă ‎și cere-ți scuze.
‎Pentru ce?
‎Ar fi trebuit să-ți dai seama deja ‎cu ce ai greșit.
‎Dar nu m-ai sunat ‎și nici nu ai venit să mă vezi
‎din cauza mândriei tale.
‎Știu că te-ai gândit toată ziua ‎la ce să faci.
‎Cine? Eu?
‎De asta am venit eu mai întâi la tine. ‎Îți voi da o șansă. Haide.
‎De ce ți-e așa de greu ‎să spui că-ți pare rău?
‎Nu pot pentru că n-am făcut-o prea des.
‎Păi fă-o mai des de acum înainte.
‎Toată lumea mă va crede ‎o pradă ușoară dacă o voi face.
‎Nu vreau să pierd.
‎Atunci îmi văd de drumul meu.
‎Îmi pare rău.
‎Am greșit.
‎Ce? N-am auzit.
‎Am zis că-mi pare rău!
‎Prostuțo, e în regulă să-mi spui asta mie.
‎O să mă tot întorc la tine.
‎Trebuie doar să-ți ceri scuze.
‎Oricum eu cedez până la urmă.
‎Cred că e foarte furios.
‎Probabil că îl macină asta.
‎Pleci undeva?
‎Trebuie să mă ocup de ceva,
‎așa că merg să-l văd pe Ung.
‎S-au întâmplat niște lucruri ieri,
‎așa că voi merge să-mi cer scuze.
‎N-am greșit cu nimic! ‎A fost doar o mică neînțelegere.
‎Doar că e ceva care l-ar fi putut supăra.
‎Așa că o să vorbesc cu el.
‎Sigur e acasă.
‎L-ai sunat?
‎Da, ieri, dar cred că dormea.
‎Îl sun din nou.
‎Jur că n-a fost vina mea.
‎Și-a lăsat imaginația să zburde ‎și dă vina pe mine.
‎Chiar crede că aș face așa ceva?
‎Chiar și așa, a zis că i-am distrus viața.
‎A fost cam dur, nu credeți?
‎Cum aș fi putut să-i distrug viața?
‎Persoana apelată nu poate fi…
‎Și dacă ar fi așa, ‎n-aș avea motiv să mă duc la el, nu?
‎Pot să rezolv totul ‎și să-l sun mai târziu, nu?
‎M-am răzgândit. Nu mă duc.
‎Hei!
‎Yeon-su!
‎Chestia ciudată e că…
‎ar trebui să fie liniște aici, ‎din moment ce locuiesc singur,
‎dar acum mi se pare foarte ciudat.
‎Ung!
‎Deoarece m-am obișnuit cu asta.
‎Salut, Ji-ung.
‎Ung, am auzit ce s-a întâmplat ieri.
‎Era și timpul.
‎Cum s-a întâmplat așa ceva?
‎Știu. Și eu sunt uluit.
‎Cum te-ai putut duce ‎la o petrecere fără mine?
‎Ai fost invitat, ‎dar nu m-ai luat și pe mine.
‎M-ai văzut ieri ‎cum mă uitam singur la televizor.
‎Cum ai putut să te duci singur, ‎îmbrăcat ca un pinguin?
‎Mai taci!
‎N-ar trebui să mă întrebi dacă-s bine?
‎- Cum adică? ‎- Ce crezi?
‎- L-au cooptat și pe Nu-a fără să-mi zică. ‎- Ah, aia? Dar nu e în regulă?
‎Poți să-i arăți cine-i șeful ‎la sesiunea de desenat.
‎- Și acuzațiile de plagiat vor dispărea. ‎- Ce?
‎Asta e părerea mea.
‎I-am mustrat. ‎„De ce ne-ați făcut una ca asta?”
‎„A fost o decizie dificilă de luat. ‎E inacceptabil ce se întâmplă.”
‎Le-am spus-o într-o manieră ‎foarte rece și profesională.
‎Sunt impresionat.
‎După cum vedeți, ‎sunt un manager foarte competent.
‎Pe mine ar trebui să mă filmezi.
‎Hai să mai analizăm situația.
‎Ești grozav în ceea ce faci.
‎Ai ocazia să-l umilești în public.
‎Dar, Ung,
‎poate ar trebui să le arăți ‎ceva mai artistic.
‎- Ce? ‎- Haide! Gândește-te.
‎Dacă spectatorii văd asta, ‎vor crede că tu doar mănânci și dormi.
‎N-ar trebui să le arăți ‎latura ta profesională?
‎Hei, urăsc să fiu încrezut și fals.
‎Ar trebui să fii natural în documentare.
‎Urăsc să fac lucruri pe care nu le-aș face ‎doar pentru că sunt filmat!
‎Nu te aștepta să fiu înfumurat!
‎Ori de câte ori am timp, ‎vin la muzeu să mă bucur de artă.
‎E important pentru cei ca mine
‎să fie stimulați și inspirați constant.
‎Sunt sigur că documentarul ‎filmat acum zece ani
‎nu mi-a arătat niciodată latura asta.
‎Cum să zic?
‎Sistemul omogenizat de educație coreean ‎te obligă să te conformezi.
‎De aceea mi-a fost ‎atât de greu să-mi întind aripile.
‎Pot spune că așa sunt eu cu adevărat.
‎Am terminat.
‎Scuze. Am rămas fără baterie.
‎- N-ai filmat nimic din ce am zis? ‎- Nu. Voi schimba bateriile.
‎Hei! Ar trebui să filmezi asta.
‎- Ai filmat numai chestii inutile! ‎- Camera mea nu vrea să te filmeze.
‎- A vomat? Ești bine? ‎- Vrei să mori?
‎- Mă duc să iau baterii. ‎- E în regulă. Le aduc eu.
‎De baterii ai nevoie, nu?
‎Mulțumesc.
‎Mă întorc imediat.
‎Desigur, asta nu e treaba mea.
‎Te-a sunat Yeon-su?
‎De ce întrebi?
‎După ce s-a întâmplat…
‎N-ar trebui să te vezi cu ea ‎și să vă vorbiți?
‎O să mă ocup de asta.
‎Sunt convins.
‎Dar dacă tot o faci, fă-o în fața camerei.
‎Vrei să obții maximul din asta, nu-i așa?
‎N-o voi face.
‎Nu trebuia să-mi bag nasul.
‎O eviți pentru că îți pare rău.
‎- Ce? ‎- Nu te-a deranjat atât de mult
‎ce s-a întâmplat ieri.
‎Nu ești genul de persoană ‎care se supără pentru așa ceva.
‎Cum adică?
‎Erai furios pe ea ‎și n-avea nicio legătură cu munca.
‎Și mai știi și că Yeon-su ‎n-ar fi făcut-o intenționat.
‎Te răzbunai pe ea ‎pentru ce s-a întâmplat în trecut.
‎Nu era cazul să spun asta.
‎Îmi pot da seama…
‎că încă mai ai sentimente pentru ea.
‎Ce mă așteptam să-mi spună?
‎De ce ești așa interesat de noi?
‎Nu e din cauza filmărilor.
‎Nu cred că e din senin.
‎Ce știi tu?
‎Ce nu știu?
‎Ce voiam să verific?
‎Da!
‎E perfect.
‎Azi am o rezervare pentru un grup, ‎așa că am avut multe de pregătit.
‎Ți-am zis să angajezi pe cineva! ‎Cum o să faci asta singură?
‎Și cine o să-i plătească?
‎Mai bine nu mai sta și ajută-mă! ‎Am auzit că e ziua ta liberă.
‎Mă pui la muncă în ziua mea liberă?
‎Și pe lângă asta, filmez un documentar.
‎Nu vrei s-o filmezi cum lucrează?
‎E un moment din viața ei de zi cu zi.
‎O să continui să o filmezi aici, nu?
‎Nu ne băga în seamă.
‎Ce știi tu?
‎Dar asta ce e?
‎Doamne!
‎Caracatițe?
‎Au fost livrate de la Mokpo azi-dimineață.
‎O să păstrez o porție pentru tine. ‎Ce zici?
‎- Ce vrei să fac? ‎- O știu pe Yeon-su de zece ani.
‎Ne-am cunoscut în facultate.
‎După cum știți, poate fi puțin tupeistă.
‎Așa că ne-am împrietenit ‎după o ceartă majoră.
‎Mă înțeleg bine cu scorpiile nebune.
‎Scuzați-mă. De ce o filmați pe ea?
‎Eram un mare fan al acelui documentar.
‎Am scris multe comentarii.
‎Porecla mea era „Scribul Lee”.
‎- Scriam scenarii pentru emisiuni TV. ‎- Ar trebui să mă filmezi pe mine.
‎Ai auzit de serialul ‎Omniscient Psychopath's View‎?
‎Eu sunt cea care l-a scris.
‎Și am deschis bărulețul ăsta ‎cu banii câștigați de mine.
‎De fapt, am avut un partener.
‎Era iubitul meu de atunci.
‎Nu ți-au cerut povestea vieții tale.
‎În ziua în care am depus avansul, ‎l-am prins pe nemernic înșelându-mă.
‎Ce idiot! L-am prins în flagrant.
‎Așa că l-am dat afară
‎și abia am reușit ‎să deschid barul de una singură.
‎Nimeni nu vrea să știe.
‎Crezi că boul ăla se uită la asta?
‎Jin-seob, te uiți?
‎Un grup de zece persoane ‎a făcut o rezervare astăzi.
‎Sunt bine și sper că și tu ești bine.
‎Deci și tu îl cunoști pe Choi Ung?
‎Desigur. Îl cunosc foarte bine.
‎- Când erau la facultate… ‎- Uite ce e.
‎Sunt multe cepe aici! ‎Ăsta e cumva un restaurant chinezesc?
‎Dacă vrei să afli ceva, întreabă-mă.
‎Mă las intervievată ‎dacă-mi filmezi barul cum trebuie.
‎- Hei! Ține bateria. ‎- Mulțumesc.
‎Unde e Ung?
‎- A intervenit ceva și a plecat. ‎- Ce anume?
‎E ceva ce eu nu știu? ‎Stai. M-a lăsat aici și a plecat?
‎Nu vezi că și eu am rămas aici?
‎Doamne! E tare nesăbuit zilele astea.
‎Așa nu merge. O să îl mustrez.
‎Unde te duci?
‎Eu… Așteaptă.
‎Da. Ce e?
‎Acum? Azi?
‎Nu îmi poți spune să fac asta ‎cu o oră înainte.
‎Trimite regizorul adjunct.
‎Nu, nu pe Chae-ran!
‎Bine. Mă duc eu.
‎Vine și echipa de filmare, nu?
‎Bine.
‎A apărut ceva?
‎- Da. Trebuie să plec. ‎- Stai.
‎Nu știu unde te duci, dar poți ‎să mă lași undeva în drum spre locație?
‎Ți-am spus despre documentar, nu? ‎El e producătorul.
‎Dă-i documentele.
‎Filmăm un videoclip special ‎pentru episodul cu numărul 700.
‎Trebuie doar să spui felicitări
‎și să îi saluți pe spectatori.
‎Producătorul anterior a renunțat?
‎Eu doar îi țin locul astăzi.
‎Înțeleg.
‎Noi suntem gata, începem filmările ‎imediat ce ești pregătită.
‎Scuză-mă.
‎Ne-am mai întâlnit?
‎- Poftim? ‎- Nu mă cunoști?
‎- Toată lumea știe cine ești. ‎- Nu. Când am filmat asta acum patru ani,
‎nu tu erai asistentul de regie?
‎Da. Așa e.
‎Știam eu. Te-ai prefăcut că nu mă cunoști?
‎Nu eram sigur că mă mai ții minte.
‎- Tind să țin minte astfel de lucruri. ‎- Mulțumesc că ți-ai amintit.
‎Eram foarte mică, ‎așa că aveam emoții mari atunci.
‎Dar văzând că erai agitat în colțul acela,
‎chiar m-a liniștit.
‎Te rog să vorbești despre clip natural, ‎așa cum ai făcut acum.
‎Sinceră să fiu, nu-mi amintesc ‎prea multe de atunci.
‎Programul meu era foarte încărcat și ‎multe camere erau îndreptate spre mine.
‎Nici măcar nu știam ‎de la ce companii sunt.
‎Mi-am amintit! ‎Era atunci când mă filmau cum meditez.
‎Erai în colț cu un ceainic și ai ațipit.
‎Ți-a căzut și ai fost mustrat ‎din cauza asta.
‎Eram pe jumătate adormită când meditam.
‎Eram obosită, așa că am mințit că meditam.
‎Sunetul ceainicului căzut m-a trezit.
‎Înțeleg.
‎Să vorbim și despre altceva?
‎Pari foarte diferit acum.
‎Ce mai filmezi zilele astea?
‎- Se pare că tu ești șeful acum. ‎- Trag un documentar special.
‎Special? Despre ce e vorba?
‎Uite o farfurie cu caracatiță crudă ‎care arată exact ca tine!
‎Acum că mă gândesc mai bine, nu cred ‎că asta îmi acoperă costul muncii.
‎Mănâncă.
‎- Vrei o sticlă de soju? ‎- Da.
‎O aduc imediat.
‎Alo, barul Leezakaya.
‎Da. La 18:30, zece oameni.
‎Pe ce nume?
‎Da. Vreți să anulați rezervarea?
‎Înțeleg.
‎Cred că nu se poate altfel.
‎Bine.
‎O să plătesc farfuria asta.
‎Restaurantul se duce la vale!
‎De ce ar comanda caracatiță ‎dacă anulează rezervarea?
‎Scuze, poți filma asta
‎și s-o trimiți la o emisiune de știri?
‎Vai, ce stresant e!
‎Ce să fac cu caracatițele?
‎Hai să încercăm să atragem clienți cu ele.
‎Când vor veni, vei servi caracatiță.
‎Ai văzut vreodată clienți aici?
‎Poate doar unul sau doi…
‎Ce pot să fac?
‎Ia și mănâncă.
‎Ar trebui să veniți și voi aici.
‎Poți suna pe cineva să vină aici?
‎Eu? Tu ce crezi?
‎De ce sunt singura ta prietenă?
‎Dar tu?
‎Am mulți foști iubiți.
‎Dar tu ai doar un singur fost iubit.
‎Mă scuzați.
‎Știu pe cine putem suna.
‎PRODUCĂTOR EMISIUNI CULTURALE ‎JUNG CHAE-RAN
‎Hei! Cum merge acolo?
‎Da.
‎Înțeleg. E grozav.
‎Vin și eu după ce terminăm aici.
‎Bine.
‎Tu ești stagiarul, nu-i așa?
‎Da, sunt Im Tae-hun.
‎Du-te acasă și odihnește-te. ‎Strâng eu aici.
‎- Nu, stați… ‎- N-o să mă repet. Du-te acasă.
‎Mulțumesc, domnule!
‎Vai, sunteți minunați!
‎Nu trebuia să faceți asta.
‎Când vor veni, le voi cere bani ‎doar pentru caracatiță.
‎Băuturile vor fi gratis.
‎Haideți aici să beți ceva.
‎Dacă stau să mă gândesc, ‎n-am mâncat niciodată împreună.
‎- Mersi, dar sunt în regulă așa. ‎- Oprește camera și haideți.
‎Ia să vedem.
‎Vă plac caracatițele?
‎- Doamne! ‎- Ce nebună…
‎De ce ai încerca să hrănești un adult ‎și să faci mizerie?
‎Bun venit…
‎Stai.
‎Ce?
‎A trecut ceva timp.
‎O întâlnire ca asta, din senin, nu făcea parte din plan.
‎Ce cauți aici?
‎Am auzit că filmăm ceva aici.
‎Am auzit că se va servi caracatiță.
‎L-am cunoscut pe Ung atunci când
‎lucram cu jumătate de normă ‎la magazinul tatălui său.
‎Acolo se afla un șomer vagabond ‎care stătea și nu făcea nimic.
‎El s-a dovedit a fi fiul lor.
‎Așa că l-am abordat…
‎Te pot auzi.
‎Am observat că adesea mâzgălea ‎bucățele mici de hârtie.
‎Instinctul meu animalier ‎mi-a spus că asta era cheia.
‎I-am văzut potențialul ‎și știam că va reuși.
‎Atunci i-am devenit manager.
‎Se știe că sunt foarte sârguincios.
‎Nu cred că a întrebat cineva asta.
‎Oricum, fiindcă îl cunosc de mult timp,
‎mă puteți întreba orice vreți voi.
‎Ce vrei să știți? Slujba lui? ‎Despre relațiile trecute?
‎Stai așa.
‎Nu ne-am mai întâlnit cumva?
‎- Asta n-o să funcționeze la mine. ‎- Îmi pare rău.
‎Poftă bună.
‎Mă duc un pic la toaletă.
‎Ar trebui să-i cer scuze prima, nu?
‎Da.
‎Fiindcă eu sunt mai matură, ar trebui să vorbesc cu el.
‎- Ung, în legătură cu ieri… ‎- Îmi pare rău.
‎Ieri am spus numai prostii. ‎Uită ce am spus.
‎Eram supărat și am spus doar bălării.
‎Înțeleg.
‎Totuși, eu am fost cea care greșise.
‎- Îmi pare rău… ‎- Știu că n-a fost vina ta.
‎E în regulă.
‎Bine.
‎Atât echipa mea, cât și echipa Soen Shop
‎își vor cere scuze în mod oficial.
‎- Iar eu voi schimba înapoi… ‎- O voi face.
‎- Ce? ‎- Voi lucra cu Nu-a.
‎Ce? De ce?
‎N-am niciun motiv să nu o fac.
‎Așa e, dar…
‎Și nu trebuie să-ți ceri scuze. ‎M-am văzut deja cu el.
‎- Cu cine? ‎- Cu dl Jang.
‎- Te-ai dus la el? Când? ‎- M-a sunat mai devreme.
‎Ce ți-a spus? Și-a cerut scuze?
‎Și ce i-ai spus? ‎Ai lăsat din nou de la tine?
‎Spune-i dacă te-a supărat ‎și pune-l să-și ceară scuze…
‎Da, mă voi…
‎ocupa de asta.
‎Dar…
‎de ce se comportă ca un străin astăzi?
‎Bine.
‎Am înțeles.
‎Oricum, mai avem doar o săptămână ‎până la deschidere,
‎deci voi avea grijă să fiu pregătit.
‎Îmi pare rău că am fost atât de imatur.
‎Acum lucrurile merg cum ar trebui.
‎Și documentarul…
‎Am acceptat să filmez o lună, ‎așa că o să fac tot ce pot.
‎Hai să terminăm asta cu bine.
‎Ce simt acum?
‎Bine. Așa facem.
‎De ce simt că ceva nu e la locul său?
‎Ce faci?
‎Măcar prefă-te că ești surprins. ‎Ce anost ești!
‎Ce faci aici în weekend?
‎Te-ai tuns? Cum rămâne cu întâlnirea ‎pe nevăzute? Ai fost refuzat?
‎- A zis că părul meu arată ca o perucă. ‎- Aha.
‎Ce cauți aici la ora asta?
‎Fac copii la filmările de astăzi.
‎Am auzit că Tae-jin ‎te-a pus pe tine în locul lui.
‎- De ce nu a delegat-o pe Chae-ran? ‎- Era plecată la filmări.
‎Și eu am cerut încă un membru al echipei, ‎nu un stagiar.
‎Și l-ai trimis înapoi.
‎Trimite-l înapoi la mine. ‎Nu-l muta dintr-o parte în alta.
‎Bagă-l la mine în echipă.
‎Doamne, ești mai bun la suflet decât pari!
‎Vino încoace!
‎Cum merg filmările?
‎Nu mai știu nimic de tine de ceva timp. ‎De ce nu împărtășești nimic?
‎Lucrurile nu sunt nici bune, nici rele.
‎Doamne, sunt tare curios să le văd.
‎Poate ar trebui să merg la filmări.
‎Dar tu? Te distrezi?
‎Păi…
‎Poate că n-ar fi trebuit să accept slujba.
‎Hei, e distractiv?
‎La ce te referi?
‎Să filmezi pe cineva cu o cameră.
‎Asta? Sigur că e distractiv.
‎E distractiv să vezi viața altora.
‎Ajungi să întâlnești ‎tot felul de oameni din lume
‎și te face să fii recunoscător ‎pentru viața ta anostă.
‎De ce întrebi?
‎Chiar te face să te simți recunoscător ‎pentru viața ta anostă?
‎Ce e?
‎Nu e plictisitor, ‎așa că nu te mai uita așa la mine.
‎Așa mă uit eu.
‎Dă-i doar timp. Va deveni distractiv.
‎O să înțelegi de ce ți-am dat postul ăsta.
‎Pentru că eram disponibil?
‎Doamne, nu vorbi așa!
‎Nu pot să cred ‎că nu-ți dai seama cât de atent sunt.
‎Află de ce ți-am dat sarcina asta. ‎Asta este tema ta.
‎Am plecat.
‎Ai băut?
‎Poftim.
‎E din partea casei.
‎Sunt scoici proaspete. ‎Am făcut supă din ele.
‎E din partea casei, ‎din moment ce nu te-am mai văzut de mult.
‎Arăți bine. Cât timp a trecut?
‎După ce voi doi v-ați despărțit…
‎Am vrut să zic ‎că nu ne-am mai văzut de la absolvire.
‎A trecut ceva timp, nu?
‎Ai dreptate. A trecut ceva timp.
‎Am auzit că ai mult succes ca ilustrator.
‎Se descurcă grozav!
‎Practic, e o vedetă. Am dreptate?
‎Obișnuiai să desenezi, nu? Asta faci acum?
‎Impresionează pe toată lumea ‎cu desenele lui.
‎Până și Yeon-su a venit ‎să-l roage să lucreze cu el.
‎Ar mai fi ceva de zis?
‎Nu știi niciodată ‎ce se va întâmpla în viață.
‎Cine ar fi știut ‎că roata se va întoarce așa
‎după despărțirea…
‎- Mă duc un pic la aer. ‎- Hai să mergem.
‎- Fumezi? ‎- Nu, dar o să ies afară.
‎Nici eu, dar ies și eu.
‎- Pe aici. ‎- Mulțumesc.
‎Doamne, au stricat totul.
‎De ce se poartă așa?
‎Ce-ai mai întrebat?
‎Încă e supărat? Sau…
‎Au trecut zece ani ‎de când ați fost filmați ultima dată.
‎Cum te simți?
‎A fost cu mult timp în urmă, ‎așa că memoria mea e cam încețoșată,
‎dar a fost ‎surprinzător de plăcut s-o revăd.
‎Dacă ai văzut documentarul, ‎știi că nu ne înțelegeam prea bine.
‎Oare chiar se simte în regulă?
‎Dră Kook?
‎Dră Kook.
‎- Da? ‎- Cum te simți?
‎Ei bine…
‎A fost cam la fel și pentru mine.
‎Am fost bucuroasă și surprinsă să-l văd.
‎- Ai ajuns. ‎- Bună ziua!
‎Go-oh ne-a trimis azi-dimineață ‎o propunere privind colaborarea.
‎- E pe laptop, te rog să te uiți. ‎- Sigur.
‎- Încă n-avem vești de la Nu-a. ‎- Bine.
‎O să discutăm după ce mă uit peste asta.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎100 DE ORE MUNCĂ ‎5 ORE DESEN LIVE
‎O sută de ore?
‎Chiar va lucra o sută de ore?
‎Știu, nu?
‎Cred că ne va arăta ‎pentru prima oară cum lucrează.
‎A zis că va înregistra ‎tot procesul său de lucru.
‎Poate face asta în cinci zile? Doamne.
‎Va lucra timp de cinci zile
‎și va desena în direct ce va rămâne ‎în ziua deschiderii.
‎Cum e posibil?
‎Deci în afara timpului ‎în care mănâncă și doarme,
‎va desena timp de 19 ore pe zi?
‎Cam așa ceva.
‎E un artist mai serios decât credeam.
‎Asigură-te să fie totul pregătit.
‎Verificați totul amănunțit ‎la fața locului.
‎Și legat de Myeong-ho, vreau să…
‎Evenimentul e format din ‎ceremonia de deschidere,
‎spectacolul de desen în direct ‎și închiderea.
‎În continuare, vă voi prezenta detaliile.
‎După ceremonia de tăiere a tortului, ‎vom face o poză de grup.
‎Da, s-a rezolvat.
‎Pune asta acolo.
‎Punem o cameră deasupra și una aici.
‎Da.
‎Te sun eu înapoi.
‎După cum vedeți, scrie ‎gamjatang‎.
‎Nu încercam să pornim o afacere ‎atunci când am început.
‎Hai să mâncăm ‎gamjatang‎ la cină!
‎Familia noastră se bucura de chestia asta…
‎- Hai la restaurantul cu gheare de pui. ‎- La gheare?
‎- Și cu supă de fructe de mare. ‎- E foarte entuziasmat.
‎Bun venit!
‎- Masă pentru doi? ‎- Acum ați terminat munca?
‎- Da. ‎- Îmi spuneți când să vin.
‎Bine.
‎Mulțumesc! Mai veniți pe la noi!
‎- Mă scuzați. ‎- Vin acum!
‎Am ajuns acasă.
‎Cred că ești obosită.
‎CHOI UNG
‎- Vreau să aibă mai multă expunere. ‎- Sigur.
‎Ce părere ai despre spațiul ăsta?
‎O să mă asigur că tot spațiul e în cadru.
‎Bine. Hai să continuăm.
‎Dră Kook.
‎Bună, Ye-in.
‎Du-te acasă. Mâine e o zi importantă.
‎Și tu ar trebui să te odihnești. ‎Ai făcut o treabă bună azi.
‎Cât crezi că a făcut Go-oh până acum?
‎Crezi că a reușit?
‎Sunt sigură că a reușit.
‎Pun pariu că nici n-a avut timp ‎să doarmă sau să mănânce.
‎Cred că e greu să fii artist.
‎Eu plec.
‎GU EUN-HO
‎Telefonul pe care-l suni e momentan închis.
‎Apelul tău va fi redirecționat către căsuța vocală.
‎KIM JI-UNG
‎Ce e?
‎Ji-ung!
‎Ce face Ung? E bine?
‎Da. Era bine când l-am văzut ultima oară.
‎Înțeleg.
‎Dacă-ți faci griji pentru el, sună-l.
‎Nu, e în regulă.
‎Eun-ho e cu Ung, nu-i așa?
‎Nu, Eun-ho a plecat odată cu mine.
‎A zis că vrea să termine singur.
‎Oare se va descurca singur?
‎N-o să moară.
‎Cred că nu știi. Așa e el când lucrează.
‎Înțeleg.
‎Bine.
‎Vii și tu mâine, nu?
‎Bine. Ne vedem mâine.
‎100 H ALE LUI GO-OH
‎SCHȚA EVENIMENTULUI
‎Nu ar fi ciudat să-l sun, ‎fiindcă e vorba de evenimentul de mâine.
‎Vreau doar să văd dacă mai trăiește.
‎E foarte sensibil, ar putea face scandal.
‎Nu poate să mă sune din când în când, ‎ca să-mi raporteze progresul lui?
‎Ce frustrant!
‎De ce-mi pasă?
‎Nu-mi va mai păsa.
‎Atunci de ce mă aflu aici?
‎Nu.
‎Ar trebui să discut cu artistul, fiindcă e important pentru evenimentul de mâine.
‎E absolut acceptabil.
‎Chiar și dacă ar fi fost alt artist,
‎aș fi făcut la fel.
‎Aș fi avut și mai multă grijă de el, nu-i așa?
‎Sunt doar afaceri.
‎Am sunat la ușă dar nu ai răspuns, ‎așa că te-am sunat.
‎N-am venit să te întrerup.
‎Voiam să văd cum merge ‎cu evenimentul de mâine, nu ai răspuns…
‎Verificarea artistului ‎face parte din meseria mea.
‎Am venit pentru că mi s-a spus.
‎Acesta e ceai de jujub. ‎Știu că ți-e greu să adormi.
‎Ei mi-au spus să ți-l dau.
‎Bea un ceai și dormi puțin.
‎Au trecut 95 de ore.
‎Ce?
‎Tocmai am terminat cele 95 de ore.
‎Voi desena restul mâine, ‎în fața publicului.
‎Serios?
‎Chiar ai reușit?
‎Chiar ești uimitor…
‎În fine, bea asta și culcă-te.
‎N-a fost chiar așa de rău, nu?
‎Acum o să plec.
‎Am fost foarte profesionistă.
‎Dar…
‎Vrei să dormi aici?
‎EPILOG
‎O voi face.
‎Nu-mi pasă dacă o fac ‎cu Nu-a sau cu altcineva.
‎Ești mai înțelept decât credeam.
‎Vom continua conform planului.
‎Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat ‎în acea zi.
‎Și eu eram tensionat în ziua aceea.
‎Și eu vreau să-mi cer scuze.
‎Tu erai supărat pe dra Kook, nu pe mine.
‎Ei bine…
‎Pot să te întreb ceva personal?
‎Nu-mi face plăcere să răspund,
‎dar din moment ce tu mă întrebi, ‎o voi face.
‎Nu mai contează.
‎Ești foarte ușor de citit.
‎Când te uitai la dra Kook,
‎nu părea că ai trecut peste ea.
‎Ce vrei să…
‎Cred că toți știu asta, mai puțin tu.
‎Atât timp cât nu distrugi proiectul ‎din cauza sentimentelor personale,
‎chiar nu-mi pasă.
‎Și bineînțeles, dna Kook m-a asigurat ‎că asta nu se va întâmpla.
‎Te-a asigurat?
‎Iar răspunsul meu la întrebarea ta…
‎Dna Kook e foarte talentată.
‎Și de asta o plac.
‎Ca partener de afaceri, desigur.
‎Pare că trebuie să îți faci griji
‎pentru altcineva, nu pentru mine.
‎Vii și tu mâine, nu? Ne vedem mâine.
‎Bine.
‎ȘTERGE
‎UN SECRET CE NU POATE FI SPUS
‎Ce să-i spun dacă el aduce vorba de noaptea trecută?
‎Cred că în sfârșit o apreciez pe Yeon-su pentru cine e.
‎Un alt artist va desena în camera de alături.
‎Vei fi prea captivat ca să te duci.
‎Azi i-am văzut ochii lui Ung în timp ce desena.
‎Păreau atât de plini de suflet.
‎O parte din tine nemaivăzută de mine.
‎Încă îl placi pe Ung?
‎Subtitrarea: Paul-Octavian Axinte