NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Katsokaa nyt pois
Katsokaa muualle vaan
Tämä ohjelma iltanne pilaa Koko elämänne kaikkoaa
Jokainen jakso kauhistuttaa
Joten pois nyt katsokaa Aina vaan
Baudelairen orvot joutuvat Vanhassa tönössä asumaan
Mukavuus, ilo, turva Heiltä puuttuvat
Radalla he juoksevat Ja kuntonsa kohoaa
Mutta katsojien pakoa Kannattaa jo harkita
Katseenne kääntäkää
On tiedossa vain pelkoa Ja pelkkää ikävää
Järkevää mielipidettä kysykää Ja vastaukseksi saatte
Pois nyt katsokaa
Katseenne kääntäkää
OMITUINEN OPINAHJO: OSA YKSI
Katsokaa nyt pois
Muualle nyt vaan katsokaa
Beatricelle -
pysyt aina sydämessäni, ajatuksissani -
ja haudassasi.
Sinun ei pitäisi olla täällä.
Tämä on salakäytävä suljetulla alueella -
hirvittävän ja järkyttävän tarinan alkupuolella.
Nimeni on Lemony Snicket.
Jos olet seurannut tarinaa yhtä tarkasti kuin jotkut,
tiedät, ettei täällä saisi olla ketään.
Sillä kaikki Baudelairien tilanteessa -
on kauhistuttavaa.
Kaikki Baudelairien tilanteessa on ihastuttavaa, herra Tamerlane.
Jos etsitte onnellisia loppuja,
tulitte oikeaan paikkaan.
Tässä on onnellinen alku ja loppu -
ja kaikenlaista onnea siinä välissä.
Tämä on ihastuttava ja opettavainen perhetarina,
mikä tarkoittaa "ihastuttavaa ja opettavaista".
Tarinan kolme lasta ovat onnekkaita ja eteviä,
ja heille tapahtuu vain iloisia asioita.
Tämän nimi on Ponijuhlat, enkä malta jättää tätä kesken.
-Hiljaa. Entä Baudelairet? -Niinpä niin, Baudelairet.
-Pankaa kirja pois. -Teen niin.
Muistanette, että siitä lähtien kun kerroin vanhempien kuolleen tulipalossa,
lapset ovat saaneet seikkailla eksoottisissa paikoissa.
Käärmeitä kuhisevassa syrjäisessä talossa,
iilimatojen keskellä hurrikaanissa -
ja mutkikkaista syistä eräällä sahalla.
En tiedä, mikseivät holhoojat onnistuneet.
Heillä on pakkomielle -
näyttelijästä nimeltä kreivi Olaf,
jonka ulkonäöstä he ovat eri mieltä.
Olen pysäyttämätön!
Sisäoppilaitoksessa -
he saavat parasta oppia alennettuun hintaan.
Tämä on 2. kerta, kun lähetän sinne rikkaita orpoja.
Tapauksilla ei liene yhteyttä.
He ovat Vaaksavaaran valmistavassa koulussa turvassa,
ja pankkimme pulmat ovat vihdoin ohi.
-Vaaksavaarassa? -Niinhän minä sanoin.
VAAKSAVAARAN VALMISTAVA
Jacquelyn? Hän on sihteerini.
Hän pitää taas yllättävän loman,
jonka muka lupasin.
Tomppeli.
Juuri niin. Pätevää apua on vaikea löytää.
VAAKSAVAARAN VALMISTAVA KOULU
KANSLIA
Olemme odottaneet tässä ikuisuuksia.
Niin kauan,
että Sunny näyttää jo taaperolta.
Kasvupyrähdys?
Kohtasimme petosta ja konnuutta.
-Lapsityövoimaa ja iilimatoja. -Ja nyt uuden koulun.
Se ei ole kiusannut meitä vielä.
Hei, kakunnuuhkijat.
Hei...
Oletko ihan toope? Minähän olen Carmelita Spats.
Me olemme Violet, Klaus ja Sunny.
Kakunnuuhkijat?
Te olette tyhmiä sellaisia -
ja minä olen koulun suosituin tyttö.
Tehtävänäni on esitellä koulu teille.
Vararehtori Nero on nerokas ja pitää minusta eniten.
Minun ei tarvitse käyttää koulupukua, koska olen niin suloinen.
Koulun kuuluu olla turvallinen.
Siellä tutkitaan ympäröiviä arvoituksia.
Tulkaa, kakunnuuhkijat.
Tuo ei ole kohteliaisuus.
Siellä saadaan uusia ystäviä.
Olemme istuneet tässä ikuisuuksia.
Sen kuuluu olla mukava ja hauska ja tuntua kodilta,
varsinkin jos oma koti on tuhoutunut tulipalossa.
Mutta mehän tiedämme, että koulut ovat harvoin sellaisia.
-Meitä tuijotetaan. -Koska olemme uusia.
Koska kotinne paloi poroksi.
Kuten tämä luokka,
Baudelairien elämä vaikutti harmittomalta.
Jos jatkat katsomista, sinun pitää tietää Vaaksavaaran motto.
Mottojen tapaan se löytyy monesta eri paikasta.
Koulun juhlasalin viiristä -
ja urheilukentän pistetaululta.
Jumppamaikka on vieraspelissä,
joten saan käskeä kaikkia tekemään haarahyppyjä milloin vain.
Memento mori.
Kun opit sen merkityksen,
ymmärrät, miksei tarina lopu onnellisesti,
kuten eivät muutkaan tarinat.
Mitä se tarkoittaa?
Muista kuolevaisuutesi.
Kiitos, että tulit heti, Larry.
Hieno märkäpuku.
Harrastan sukeltamista. Mikä tehtäväni on?
Vie tämä Baudelaireille. Tässä ovat kaikki vastaukset.
He saavat tutustua salaiseen järjestöömme.
Mutta vain, jos viet sen perille. He ovat täällä.
VAAKSAVAARAN KOULU
-Onko koulu tuttu? -Kävin sitä.
Tämä ei ole vain elintärkeä tehtävä.
-Tämä on kotiinpaluu. -Lykkyä tykö.
Vaaksavaaran valmistava koulu.
Kappas vain.
Muistakaa kuolevaisuutenne.
Kun kuolette, ette ajattele perhettänne,
ystäviänne, uraanne tai aurinkoa laskemassa vuorten taa.
Ajattelette päivää, jolloin joukkueemme voitti.
Vaaksavaara!
-Vaaksavaara! -Tiellä on joku.
Pitopalveluautoni hajosi, ja minun pitää päästä Vaaksavaaraan.
Toit luettavaa.
-Pidän kirjaa aina mukana. -Nörtti.
Mihin me jäimme? Täydellinen tuho...
Rengas puhkesi.
Korjaan sen. Olin Vuoden valmentaja Berliinissä vuonna -39.
Palaan pian.
Onko tuo koukku?
Kyllä on.
Otan sen takaisin.
Miten käy huutosakin jäsenten, jotka heititte ulos?
-Jumppamaikka itki. -Kuski myös.
Sellaista hempeilyä ei sallittu,
kun kävin Vaaksavaaraa.
Opiskelitko siellä? Vaikuttavaa.
Niin. Minun ÄO:ni on kaksinumeroisten lukujen huippua.
En tavoittele tällä matkalla pelkästään kolmea lasta -
ja heidän mittavaa omaisuuttaan.
Tämä on kotiinpaluu.
En tiedä, mikä tuo on. En käy siellä.
Siinä lukee "kirjasto".
Vain kakunnuuhkija huomaisi sen.
Teksti on hyvin selkeä.
KIRJASTO
Lienette ne uudet oppilaat, joista olen kuullut paljon.
Baudelairet.
Älkää puhuko kirjastotädille. Hän haisee kummalta.
Aina ilo nähdä, Carmelita.
Kirjasto on saari tietämättömyyden merellä.
Varsinkin jos se on korkea ja ympärillä on tulvavesiä.
Mentiin!
Tulkaa käymään.
Vararehtori Nero on täällä,
ja te olette 10 minuuttia myöhässä.
-Kiitos? -Se ei riitä.
Perinteisiin kuuluu juomaraha oppaalle.
Juomaraha?
Kyllä! Oletko kuuro ja sokea, kakunnuuhkija?
Kuka julkeaa keskeyttää neron harjoittelun?
Baudelairet, jotka myöhästyivät tapaamisesta.
Kuinka julkeatte myöhästyä?
Kiitos ilmoituksesta, Carmelita. Onpa sievä rintakoru.
Alkuperäinen omistaja piti siitä.
Viehättävä tyttö. Suorastaan syötävän suloinen.
Hänen vanhempansa elävät.
Sisään. En jouda odotella.
Hyvää päivää.
Kun kuulee huikean esityksen,
perinteisiin kuuluvat aplodit ja bravo-huudot.
Bravo.
Kiitoksia oikein paljon.
Ja tervetuloa, uudet oppilaat.
Olen Nero. Toiseksi suurin huolenaiheeni -
on kykynne täyttää koulumme vaatimukset.
Entä suurin huolenaihe?
Urani viulistina.
Tiedän tilanteenne.
Holhooja toisensa perään, ja aina vastoinkäymisiä.
Se tarkoittaa vaikeuksia.
Kreivi Olaf aiheuttaa vaikeutemme.
Tässä koulussa -
ette selitä heikkouksianne sen kreivin avulla.
Edistynyt ja kallis tietokonejärjestelmä.
Av-kerho ohjelmoi sen tunnistamaan kreivi Olafin.
Yksi kulmakarva, nilkan tatuointi.
Tämä ei ole kreivi Olaf.
Viemme tämän koulun portille, niin olette turvassa.
Epäilenpä.
En usko tietokoneen auttavan.
-Kreivi on yleensä valepuvussa... -Turhaa.
Orvot eivät ymmärrä kaltaistani neroa.
Koulu hoitaa sen puolen.
Vaaksavaaran koululla on upea asuntola -
perustajamme Sir Barrymore Feintin anteliaisuuden ansiosta.
Siellä on suuri olohuone ja häkki täynnä tropiikin lintuja,
jotka istuvat sormella ja oppivat nimet.
-Eikö näytä kivalta? -Voi kyllä.
Parempi paikka kuin mikään aiempi.
Mukava kuulla, vaikka ettehän te näe sitä usein.
Siellä asumiseen tarvitaan -
lupalappu vanhemmalta tai holhoojalta.
Vanhempanne ovat kuolleet.
Holhoojanne joko kuolivat tai hylkäsivät teidät.
Herra Poe voi allekirjoittaa.
Ei todellakaan voi.
Hän ei ole holhoojanne, vaan pankkiiri.
Teidän täytyy ikävä kyllä asua pienessä peltitönössä.
Se on kauhea paikka.
Asutte siellä, kunnes saamme uudet orvot.
Sitten pääsette siivouskomeroon.
Mikseivät kaikki saa asua asuntolassa?
"Mikseivät kaikki saa asua asuntolassa?"
En halua sitä.
Säännöistä puheen ollen, jos myöhästytte tunneilta,
kätenne sidotaan ruokatunnilla selän taakse -
ja saatte syödä ruokanne kuin koira.
Violet opiskelee herra Remoran johdolla luokassa yksi -
ja Klaus rouva Bassin johdolla luokassa kaksi.
Se on helppo muistaa Tu Bišvatista,
juutalaisten puun päivästä.
Kiitos. Muistan sen.
Entä Sunny?
Sanoin Poelle, että vauvalle on tilaa,
mutta ei luokassa.
Olen aina halunnut hallintoapulaisen, mutta budjetti ei ole riittänyt.
Nyt minulla on Sunny.
Tönöönne siitä!
Neron pitää harjoitella. Menkää.
Mitä nyt?
Lapset!
-Kutsuitte luoksenne. -Olemme odottaneet kauan.
Tulkaa sisään.
No niin, orvot. Haluatteko muuttaa siivouskomeroon?
Paikka ei ole muuttunut erottamiseni jälkeen.
Mitä tavaroille tehdään?
Niille voi löytyä käyttöä. Ilmoittautuminen ei käy helposti.
Olin aikamoisen kuriton puolitoista lukukauttani.
Tunnistavatko he sinut yhä?
Miksikäs ei?
Ei miksikään.
Minä vain... Siitä on kauan.
Vilkaistaan tarvikkeita.
-Maskotin puku, etupää. -Hyvä.
-Ja sen takapää. -Parempi.
-32 nakkia, 31 sämpylää. -Kiintoisaa.
Viirejä, huutosakin asuja, hikisiä kamppeita,
hulavanteita ja koulun lippu.
-Selvä. -Siinä kaikki.
Siinäkö...
Tuossako tarvittavat välineet mutkikkaan juonemme toteuttamiseen?
Nakit ovat valmiiksi kypsiä.
Pitääkö kaikki tehdä itse?
Tiedän, että piileskelette.
Kas vain. Mitäs täältä löytyy?
-Sanoit, että siinä oli kaikki. -Niin.
Selitäpä se sitten -
näille!
Mennään. Kirottua!
Tämä ei ole kreivi Olaf.
Tästä tuleekin vaikeampaa kuin luulin.
Mitä tehdään?
Sama, millä selvisin kasiluokalta.
Etsitään hyvä piilopaikka.
En halua häiritä neron harjoittelua...
Minua häirittiin jo.
Selitin 20 minuutin ajan orvoille,
-että he saavat tönön. -Kauheaa.
Se on tapana.
Kauheaa, että se vei 20 minuuttia.
-Miksi olette täällä? -Niinpä.
"Elämä on täynnä okaita,
joiden läpi meidän täytyy kulkea nopeasti."
Voltaire sanoi sen.
Ranskalainenhan erotettiin tupakoinnista.
Ehdotan taas, että kirjasto pidetään auki yli 10 minuuttia päivässä...
Ei käy!
Ostin rahoilla uuden viulukotelon.
Kirjaston voi pitää auki ilman lisäkustannuksia.
Syitä on muitakin, mutten ehdi selittää.
Sitten odotan.
Hyvä on.
Se johtuu siitä, etten pidä teistä.
Käteni ovat sidotut tässä asiassa!
Pudotitte tämän.
Olisipa se osunut hänen päähänsä.
Harmi, ettei vararehtorin typeryyttä voi korjata.
Korruption ja ylimielisyyden maailmassa -
voi olla vaikea elää periaatteidensa mukaan.
Olen ajatellut usein samaa.
-Kuten useimmat kirjastonhoitajat. -Mistä tiesitte?
Tietty pilke silmissänne viittaa terävään älyyn.
Ja teillä on kirjoja.
Mistä löydän äskettäin tulleet lapset?
Tiedän, mutta en voi kertoa sitä henkilökuntaan kuulumattomalle.
-Kuulunhan minä. -En ole nähnyt teitä.
Olen töissä ruokalassa.
Se selittää asian. En syö siellä.
-Hei. -Kuka antoi luvan puhutella?
Voi herttinen! Minä autan.
-Lapset ovat julmia. -Koko maailma on.
Koulu on vain mikrokosmos.
-Oletteko kunnossa? -Miten niin?
Ruokala on tuolla.
Mutta terveydenhoitaja on tännepäin.
SALAISTEN JÄRJESTÖJEN LYHYT HISTORIA
HAJUJEN HISTORIA
Englanninkielinen ilmaisu "tehdä myyränkeosta vuori" -
tarkoittaa samaa kuin tehdä kärpäsestä härkänen.
On helppo nähdä, mistä se on tullut.
Myyränkeko on pienten nisäkkäiden asuinpaikka.
Niistä ei juurikaan ole haittaa,
ellei niihin kompastu ja iske varvastaan jonkun tönäisemänä.
-Älä! -Inhoan sinua!
Vuoret ovat suuria maakasoja -
ja aiheuttavat paljon vaivaa:
paleltumisia, rajakiistoja ja riippuliito-onnettomuuksia.
Kun sanomme asiaa vuoreksi,
siitä koituu siis paljon vaikeuksia.
Kun Nero kuvaili tönöä, jonne Baudelairet joutuivat,
hän ei tehnyt myyränkeosta vuorta.
-Päinvastoin... -Pieni.
Jopa tönöksi.
Hän teki vuoresta myyränkeon.
-Rapuja. -Tönössä on rapuja.
Hometta.
Tönössä on tippuvaa homekasvustoa.
PÄIVÄN PILKUNVIILAAJA ORVOT TYYTYVÄISIÄ KAIKIN PUOLIN
Väärää tietoa.
Tönössä oli väärää tietoa.
-Naurettavaa. -Kunnostetaan sitä.
Tarkoitan koulua.
Orpoudesta ei saa rangaista.
Ja kuka sitoo kädet lounaalle?
Tiedän, mutta mietitään tätä laajemmin.
Isä, äiti ja holhoojat toimivat yhdessä.
Ehkä kaikki kauheat asiat johtuvat siitä.
Se ei selviä täällä.
Tämä on koulu. Voimme oppia jotain.
Hyvää huomenta, luokka ja uusin orpo.
Olen herra Remora ja tällä äidinkielen tunnilla -
jatkan huvittavia, omasta elämästäni kertovia tarinoita.
Teette muistiinpanoja, ja sitten on koe.
Eräänä tiistaina -
halusin juustomakaronia ja sanoin:
"Tänään tiistaina syön juustomakaronia."
Se ei ollut perusmakaronia -
eikä nättiä rusettimakaronia tai...
Hyvää huomenta, lapset. Saanko jakamattoman huomionne?
Se koskee sinuakin, Daniel.
Seurassamme on upouusi orpo.
On varmasti vaikeaa mitata, miten onneton olet ilman vanhempiasi,
mutta yritetään.
Nimeni on rouva Bass.
Jatkamme tutustumista metrijärjestelmään mittaamalla esineitä.
Sitten on koe.
Ensin mittaamme tämän majoneesipurkin,
jonka löysin autotallistani.
Seuraava kirje.
"Hyvä Juilliardin musiikkikoulu,
hämmennyin lähestymiskiellostanne 13. päivänä lokakuuta."
Vauhtia! Kirjoitat kuin yksivuotias!
Mihin jäin?
"Hyvä Juilliardin musiikkikoulu,
häkellyin lähestymiskiellostanne 13. päivänä lokakuuta.
Mitä tein väärin?"
Surkeita haarahyppyjä!
Vanhuksetkin hyppivät paremmin!
Piileskelen taas penkkien alla aivan kuin nuoruudessani,
kun laadin juonia ja etsin tupakantumppeja.
Olitko epäsuosittu? Tuttu tunne.
En, vaan kapinallinen.
-Muut kadehtivat komeuttasi. -Vai olitko myöhäisteini?
En ollut mikään myöhäisteini.
Tytöt olivat rähmällään edessäni,
eivätkä vain kampituksen takia.
Olin salaperäinen yksinäinen susi, näytelmäkerhon jäsen.
Koulu haluaa minun palaavan,
mutta tietokone estää etuoven käytön.
Tarvitaan joku sisältä,
oppilas, joka auttaa meitä soluttautumaan, jos se on mitä tarkoitan.
Tarkoitatko, että menemme sisään salaa?
Kuka meitä auttaisi?
Kakunnuuhkija!
Löysin jotain noin rumaa hampaastani!
Pikku tyttö.
Mitä? Olen 140 senttiä pitkä.
Onpa sievä rintakoru.
-Tee tarjous. -Pidän sinusta.
-Ethän ole orpo? -Näytänkö muka tönössä asujalta?
Tavataan penkkien alla koulun jälkeen.
VARAREHTORI NERO! "UPEA! JOKA ILTA! PAKOLLINEN!"
-Miten meni? -Kuulin vain hyödyttömiä tarinoita.
Äidinkielenpetusta siis.
Kirjoitin muistiin turhia mittoja.
Matematiikka. Entä työt?
Pitkästyttävää.
Emme oppineet mitään koko päivänä.
Jonkun täytyy osata vastata kysymyksiimme.
-Olen tarjoilijanne Larry. -Tunnemme sinut.
Tottakai, olenhan täällä töissä. Hiusverkko.
Olit tarjoilijana Itkujärven ravintolassa.
-Klovnina. -Annoit minttukarkkeja.
Karkit eivät kuulu koulun annoksiin,
mutta annan teille jotain tärkeää.
-Liittyykö se vanhempiimme? -Holhoojiin?
Ja outoon tilanteeseemme?
Saatte kaikki vastaukset heti, kun annan...
Se on täällä jossain.
Pois tieltä.
Hirmusöpö ansaitsee hirmuannoksen.
-Jonota muiden lailla. -Missä se on?
En tee mitään, mitä en halua.
Nero pitää minusta eniten,
ja minulle on nauhalla sidottu liha- ja papuburrito.
Tämä on evääni.
-Mitä haluat antaa? -Tänne se.
Kehukaa minua!
-Sievä essu. -Sievä nassu.
-Minun on mentävä. -Mitä aioit antaa?
Juustomakaronia ja keitettyjä nakkeja.
Ei kiitos.
Aikamoisia omppuja.
He myöhästyivät tunnilta.
Tämä ruoka riittäisi rangaistukseksi.
Minun pöydässäni on tilaa,
mutta tänne ei valitettavasti huolita kakunnuuhkijoita.
Kakkua nuuhkivat orvot tönössä!
Lopeta. Itse olet kakunnuuhkija.
Kukaan ei haluakaan viereesi.
Tulkaa tänne.
Älkää välittäkö.
Hän on niin kauhea, että Bass haluaa rikolliseksi.
Siskoni teki hänestä runon.
"Söisin mieluummin kulhollisen täitä kuin jututtaisin Carmelita Spatsiä."
-Ogden Nash tekee säepareja. -Olen lukenut häneltä kaiken.
Isadora Quagmire ja veljeni Duncan.
Violet, Klaus ja Sunny Baudelaire.
Hauska tavata.
Hankkikaa huone.
Omenat maistuvat piparjuurelta.
Täällä on kaikki mautonta.
Pärjäättekö tönössä?
Se on aika kauhea. Asuimme siellä eiliseen asti.
Oletteko orpoja?
Menetimme vanhempamme tulipalossa. Ja veljemme Quigleyn.
Olimme kolmoset.
-Onpa kurja kuulla. -Vanhempamme kuolivat myös palossa.
Epäreilua. Ensin sitä on turvassa ja onnellinen.
-Kotona. Ja sitten... -Tönössä rapujen seurassa.
Ravuille voi tehdä jotain. Mitä te teitte?
Teippasimme kengänpohjiin metallia.
Ravut säikähtivät, mutta väsyimme steppaamaan.
Steppaus on tylsää.
Kakkua haistelevat orvot tönössä!
Hän on entistä kamalampi saatuaan Nerolta steppikengät.
Keksin jotain vähemmän väsyttävää.
Tyhjentäkää taskunne.
Oho.
Mistä tuon saitte?
Kotimme raunioista.
Meidän pitää jutella.
Löysimme sen tuhkasta.
Tämä ei ole sattumaa. Kaksi paloa, kaukoputken kaksi osaa.
Se ei ole pelkkä kaukoputki.
Tässä on säätöjä, jollaisia käytetään salakoodin purkuun.
Miksi vanhemmillamme oli sellainen?
Ja meidän vanhemmillamme.
He tunsivat toisensa.
Miksi me emme? He salasivat tämän.
Kiitos, Sunny.
Ehkä he eivät ehtineet kertoa asiasta.
-Ehkä he piilottivat sen syystä. -Vaaran takia?
Ehkä. Ettekö tunne kreivi Olafia?
Emme, mutta vanhempiemme kuoltua -
olemme nähneet outoja asioita.
Samoin. Tässä on oltava yhteys.
Nyt on parempi.
Se karkottaa ravut ja luo tyyliä.
Paljon parempi.
Josefiina-tädin kirjassa voisi olla vastauksia.
Mutta hukkasimme sen myrskyssä.
Näyttikö se tältä?
Viimeisin holhoojamme pani kirjan kassakappiin.
Kirjasta on pakko olla kopioita.
-Missä? -Onko kirjasto auki?
Ei kauan.
Häivy ja hautaa se.
Piditte satakielen surmaamisesta, joten tein sen.
Tämä on viimeinen varoitus
Ensi kerralla soitan äidillesi ja vien kenkäsi.
Haistan ihmiset, joiden vanhemmat kuolivat palossa.
Quagmiret ja Baudelairet.
Mukava nähdä teidät yhdessä.
Onko kirjasto auki?
Olin lukitsemassa ovia. 10 minuuttia kuluu äkkiä.
-Palatkaa huomenna. -Emme voi.
-Etsimme kirjaa. -Tärkeää.
Se voi vastata -
-kysymyksiimme. -Sen nimi?
Salaisten järjestöjen lyhyt historia.
Katsotaanpa.
Meillä on muutama minuutti ennen Neron tuloa.
Kiinnijäänyt leikkaa hänen varpaankyntensä.
-Ei kai. -Kyllä.
Kyllä.
Tiedättekö luokitusnumeron?
Emme tiedä edes kirjoittajaa.
Ei haittaa. Tämä on työtäni.
Salaisten järjestöjen lyhyt historia.
-Valitan. -Teillä ei ole sitä.
Budjettileikkausten, sekasorron -
ja vararehtorin mieltymysten takia -
tästä paikasta on tullut horjuva instituutio.
Ehkä teitä voisi kiinnostaa jotkin muut teokset.
Petoksen lyhyt historia?
Mahtailun lyhyt historia?
Tai Historian lyhyt historia?
Kiinnostavaa, mutta...
Tiedän.
Jokaisessa kirjastossa on kirja,
joka vastaa mieltä polttavaan kysymykseen.
Mistä kuulitte tuon?
En tiedä. Luin sen kai jostain.
Isämme sanoi kerran niin.
Kauheaa, kun elämästä puuttuu ihmisiä.
Se on kuin alati mieltä painava kysymys,
jonka vastauksesta ei ole varmuutta.
Uskomme sen löytyvän juuri oikean kirjan avulla.
Vai niin.
Ystäväni lähettää pian kirjoja,
sillä hän jätti opinnot ja keskittyy nyrkkeilyyn.
Kysyn häneltä. Palatkaa päivän parin päästä.
Saammeko katsella vähän?
-Voi itku. -Itku?
Vararehtori Nero tulee...
"Vararehtori Nero tulee..."
Hän on jo täällä. Kirjaston piti olla kiinni!
Se on kiinni ja tyhjä. Näette painajaista.
-Tuo tepsi vain kerran. -Pahus.
Ilmoittaudutte urheilukentälle 10 minuutin sisällä.
Läsnäolo pakollista.
Poissaolija ostaa minulle karkkia ja katsoo, kun syön sitä.
-Ei kai. -Kyllä.
Voi kyllä.
Päivä on jännittävä.
Te kolme ja kaksoset saatte luvan innostua.
Quagmiret ovat kolmoset.
Kolmoset, joista yksi paloi karrelle, ovat siis kaksoset.
Haen nyt viuluni kannustuskokousta varten.
Tervetuloa Vaaksavaaran kouluun.
Korruption ja ylimielisyyden maailmassa -
voi olla vaikea elää periaatteidensa mukaan.
Olemme samaa mieltä.
Kaikki kunnon ihmiset ovat.
-Halusin etsiä kirjaa. -Tehdään tämän jälkeen suunnitelma.
Kannustuskokous on kamala sana.
Se kestää tuntikausia. Haemme hedelmiä.
-Tuomme teillekin. -Kiitos.
Siivouskomero on hedelmäkulhon vieressä.
Kiitin siitä, että olette ystävällisiä.
Meillä ei ole ollut mukavaa aikoihin.
Kaipa te jo tiedätte.
-Minkä? -Mitä varten ystävät ovat.
Nähdään pian.
Muista, mitä opit lukkojen avauskoulussa.
Murtaudu sisään, hae kirja,
vie se orvoille ja ota lopputili,
niin ei tarvitse palata tänne ikinä.
-Paitsi luokkakokoukseen. -Murtaudut sinne.
Ei tämä haittaa, koska olen aikuinen.
-Kerron Nerolle. -Ei tarvitse.
Jos huudan, niin saat heti potkut.
Ellet sitten anna minulle jotain.
Sait jo puolet burritostani.
Hyvä on.
Kerro, mitä oikeasti haluat.
Kerron, mitä haluan,
mitä tosi kovasti haluan.
Päivää teille.
Mitä avuttomat orvot tekevät tällaisessa paikassa?
-Kuka sinä olet? -Älkää väittäkö,
etteivät komeat kasvoni vainoa teitä.
Ette pääse minusta eroon.
Ette ole ikinä turvassa.
Teillä on paljon opittavaa, ja tulin kouluttamaan teitä.
Teidän kolmen... Hetkinen.
Teidän kahden... Hetkinen. Missä se kääpiö on?
Yksi, kaksi...
Ette ole Baudelaireja. Keitä sitten?
Kuka konna sinä olet?
Konna?
Nyt tiedän, keitä te olette.
-Kuulostat äidiltäsi, Quigley. -Duncan.
"Senkin konna, et ilmesty enää ikinä tämän hangaarin ovelle."
Rasittava nainen.
Aina siteeraamasa italialaista runoutta ja virittämässä ansoja.
-Mistä tunnet äitimme? -Tiedän kaiken, orvot.
Tiedän hiuskarvojenne määrän,
safiirien summan salaisissa holveissanne,
perhehautojenne paasien luvun.
Paluuni Vaaksavaaraan tuottaa kaksinkertaisen saaliin.
Eikä kukaan voi estää minua.
Burrito tänne, konna!
Larry? Mitä...
-Yksi kulmakarva. -Ja varmaan nilkkatatuointi.
Varoitetaan Baudelaireja vaarasta,
joka ei ole kannustuskokous.
Vauhtia. Tarkoitan teitä, huutosakki.
Asu päälle, maskotti!
Ripeästi nyt, terveys- ja hygieniaohjaaja.
Pidän enemmän termistä "poikkitieteelliset sukupuoliopinnot".
-Jätä minut rauhaan. -Minulla on yhä nälkä.
Sait burritoni. Sovimme, että se riittää.
Janoan kostoa.
-Mitä? -Kärsin takiasi kauan.
Ruokalistan valitsee lautakunta.
Sekaannuit juoniini -
ja pilasit elämäni moraalin ja kirjallisuuden avulla.
Nyt koittavat vihdoinkin viimeiset päiväsi.
En ymmärrä.
-Miten meni? -Loppu oli minulta.
Olin suloinen.
On kyse sisällöstä.
-Aloitetaan valusta. -Valusta? Siis aloitetaan alusta.
Antaa olla. Aikuiset puhuvat.
Hyvä on.
Työ lasten kanssa, vai mitä?
Ei, olet väärässä kaikesta.
Samaa moraalista hurskastelua.
Vain tukkasi on erilainen.
Tämä on opetusministeriön vaatima hiusverkko.
Se on onnistunutta soluttautumista.
Opin juuri, mitä se tarkoittaa, ja heti unohdin.
Kunhan muistat, että olemme nyt askeleen edellä.
Vahvoja sanoja tyypiltä, joka pesee lasagnevuokaa.
Cannellonivuokaa.
Et uskalla. Tämän saa vain kuivapestä.
Sinulla on onnea, sillä sinut putsataan nyt kunnolla.
Miten pääsit sisään?
Tyttö avasi takaoven.
-Lähetämme sinut ulos. -Ketkä me?
Se on monikkomuoto. En tee töitä yksin.
Herttinen. Sinulla on tovereita ja tukijoukkoja.
Miksen keksinyt moista?
-En garde! -Se on ranskaa ja tarkoittaa: kiinni jäit.
Luuletko voittavasi?
Ilman muuta.
Tiedätkö miksi?
Teillä on älyä ja taitoja.
Teillä on koodeja ja salaisia kirjastoja.
Teillä on viisautta, kunniallisuutta ja runoja muistissa.
-Mutta tiedätkö, mitä minulla on? -Mitä?
-Repliikki. -Jalokivin koristeltu...
Jalokivin koristeltu rintakoru!
Mikä?
Jalokivin koristeltu... Mikä?
Minulla on suunnitelma! Et ole kovin kummoinen vakooja, Barry.
Tarjoilijanne Larry.
Tiedät, mitä ruokateollisuudesta sanotaan.
Se on kylmää bisnestä.
Nyt keräännytään kokoukseen.
-Vaaksa... -Vaara!
-Baudelairet! -Olette vaarassa.
Mitä nyt?
Baudelairet eivät ole vaarassa.
Vaimoni käväisi toimistolla -
ja toi Päivän pilkunviilaajan uuden numeron.
Odottakaahan, kun näette otsikon.
-Haloo. -Täällä Larry, tarjoilijanne.
Sinä palelet. Oletko vuorilla?
Sinne piti mennä vasta kauden lopulla.
Veitkö kirjan?
Kohtasin vaikeuksia.
Kyllä.
He veivät hiusverkonkin.
Heitä ei pysäytä mikään. Palelet.
Hyppele tai lausu ääneen Jack Londonin tarinoita.
Hyvä idea. Lähettäisitkö...
Totta kai. Tilaan taksin.
Poe, oletteko siellä? Keskittykää.
Anteeksi, herra Tamerlane. Se johtui sihteeristäni.
Tiedättehän johdon sihteerit.
Joskus he vastaavat puhelimeen, syöksyvät sitten pöydän alle -
etsimään pudottamaansa kynää.
-Taas. -Snicket? Joku tarvitsee kyydin.
Totta kai. Älä tee myyränkeosta vuorta.
-Maailma... -On täällä hiljainen.
Maailma on täällä hiljainen.
Se voi kuulostaa salaisen järjestön motolta -
tai sanoilta, jotka veli sanoo saapuessaan taksilla -
ja viedessään sinut rajan yli vuorille.
Kun maailma on meluisa, se tuntuu ehkä hajoavan käsiin.
Mitä näitte?
Taisimme nähdä kreivi Olafin.
Silloin on vaikea keskustella.
-Kreivi Olaf on täällä. -Mitä?
Kiitoksia. Tervetuloa pakolliseen kannustuskokoukseen.
En tiedä, kumpi sana on parempi: kannustus vai kokous.
-Kannustus. -Kokous.
Kysytään maskotilta!
-Mikä koulun maskotti on? -Kuollut hevonen.
Sanoitko...
Kuollut hevonen. Se ei ole tärkeää.
-Ketä ei voi voittaa? -Kuollutta hevosta!
KETÄ EI VOI VOITTAA?
Kuunnelkaa. Me näimme...
Kannustus tuntuu vähältä,
sillä urheilijat, huutosakki ja jumppamaikka katosivat -
kotimatkansa varrella.
Mutta koulullamme on motto.
Se on: memento mori.
Se on muinaista kreikkaa...
Latinaa.
...ja tarkoittaa: muista kuolevaisuutesi.
Ja pian aurinko laskee, tuo elämän suova tulinen pallo,
ja jättää minut yksin.
Yksin!
Ypöyksin!
Ellei sitten tapaa jotakuta, joka todella ymmärtää -
ja tukee ystävyydellä, toveruudella ja käteislahjuksilla.
Jumppamaikkamme oli korvaamaton,
mutta löysin jonkun hänen tilalleen.
Toivottakaa tervetulleeksi -
mies, jolla ei ole ansioluetteloa, suosituskirjeitä -
eikä luottohistoriaa, mutta jolla on niin herkkä sävelkorva,
että palkkasin hänet henkilökuntamme jäseneksi.
Et sinä.
Uusi jumppamaikkanne: valmentaja Tsingis!
Kreivi Olaf.
OLAF EI LÄHIMAILLAKAAN
Todella paljon opittavaa, ja minä tulin kouluttamaan teitä.
Tekstitys: Kati Karvonen