EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Titta bort, titta bort
Programmet förstör din kväll Livet ditt blir kort
Varje gång kommer ännu en Eländesrapport
Så titta bort, titta bort Titta bort
Baudelaires sig gömmer På en plats full av sjuka
Greve Olaf är dem på spåren För att med sin trupp dem sluka
Nåt riktigt hemskt sker Med en vass och rostig kniv
Om jag var du, jag skulle hitta Nåt annat roligt i mitt liv
Bara titta bort, titta bort
Det blir bara skräck Och problem att överväga
Fråga en sansad person "Ska jag titta?" De kommer säkert säga:
Titta bort, titta bort, titta bort
Titta bort, titta bort
DET HOTFULLA HOSPITALET: DEL ETT
Titta bort, titta bort
Till Beatrice -
Sommaren utan dig är kall som vintern.
Vintern utan dig är ännu kallare.
Jag heter Lemony Snicket och jag är på flykt,
en fras som betyder:
"Ger er den här informationen medan jag förföljs av lagen."
KROSSA INTE ÖMTÅLIGT
TILL - DU VET VART VIA FBK
Att vara på flykt är ett beklämmande och obekvämt sätt att leva,
inte olikt att tryckas in i en trång, mörk låda...
...som i hög hastighet kastas från ett fordon...
ABSOLUT INGENTING DE FÖLJANDE 10 MILEN
...och överges på en dammig väg,
tvivlande, osäker på vart du är på väg,
vilket ofta är det enda sättet att resa om man är på flykt.
Syskonen Baudelaire var också på flykt.
Plågade av tvivel och osäkra på vart de var på väg.
Speciellt när brandbilen fick slut på bensin i ödemarken,
en term som betyder:
"En öde plats som troligen inte kommer att lösa alla problem."
Men dina egna problem kan genast vara över
om du stoppar detta eländiga program genom att trycka på knappen "stopp".
SISTA CHANSEN
Jag ber dig. Titta bort från den här sorgliga historien nu.
Det här kan vara din sista chans.
"Lanthandeln Sista Chansen." Ett olycksbådande namn.
Det är väl den enda byggnaden på flera mil.
Jag antar att sista chansen är bättre än ingen.
Vi ser vad vi hittar.
"Slut på bensin"?
Trasig.
INGEN TUR
MÖRDARE PÅ FLYKT!
Ska vi gå in?
Om nån läst det här vet de att vi är på flykt.
Om vi fortsätter vandra dör vi av törst.
Och/eller greve Olaf.
Butiken har en telegraf.
Är det du, Lou?
-Nej. -Kommer strax. Jag radar bara wienerbröd.
Vi vill skicka ett telegram.
Ser ni porslinskatterna där?
Det är inte den gången. Ta höger vid kvastarna, vänster vid fiskespöna.
Ni ser bekanta ut. Har vi setts?
-Vi är skådespelare. -Nej, det är inte därifrån.
Jag kommer nog på det.
Han hade sett oss i tidningen.
-Vi måste skynda oss. Vem telegraferar vi? -Herr Poes kontor.
Han tror att vi är mördare.
Det är hans fru som skriver så hemska saker om oss.
Lou, är det du? Ursäkta. Jag kommer strax, mister.
Poe kanske inte hjälper, men hans sekreterare kan.
Knacka in orden medan jag dikterar.
Sunny, lyssna för att höra om det sänds.
Säg "stopp" efter varje mening.
Vad ska vi säga?
Till Prånglande Pengaförvaltningen. Stopp. Till: Herr Poe. Stopp.
Stopp.
Hallå där.
Sir! Vi behöver hjälp!
Vänta. Mina händer är fulla av wienerbröd.
Hejsan, Lou.
Milt, lägg ner sconesen och titta här.
"Mordiska föräldralösa sågs i Ödemarken."
Mördare? Kära nån.
Jag känner igen dem. De är i min butik just nu.
Hur ser de ut?
De liknar oskyldiga barn, men de är mördare.
-Du skrämde oss, mister. -Tack.
-Ursäkta. Vi försöker fånga mordiska barn. -Jag också.
Och när jag var 14 blev jag utsedd till Falsk vårdrottning.
Vi höll en ceremoni med min Snöscouttrupp på toppen av ett berg.
De dansade runt en påle. Då började jag älska stångdans.
Klaus, titta.
FBK
-Vad betyder det? -Vi kan inte gå in.
Vad har vi för val?
Sen, på väg nerför berget
bodde vi i en grotta full av björnar i ide,
och det var där min kärlek till päls väcktes.
Frivilliga?
Hoppa in.
Mår du bra, mister?
De vilseledde mig med pärlor.
De stal också snacks och en solskärm.
Vart åkte de?
Den vägen går bara till en plats.
Heimlichsjukhuset.
Där finns ju sockerskålen.
Precis, raring.
Snorungarna är tydligen också ute efter sockerskålen.
Vad betyder det?
Vi kan ta dem och sockerskålen på samma gång.
Hur, älskling? Du är på flykt.
Au tvärtom. Jag är död.
MORDET PÅ GREVE OLAF
Så utsökt.
Du är död.
Baudelaires jagas för mordet.
Tack vare idioterna på Daily Punctilio
är jag en fri man.
Dejtar inte vi officiellt?
Tja, jag gillar inte etiketter. Följ den där bilen!
Hejsan.
-Är ni FBK? -Det är vi.
Vad står FBK för?
Det kan vi.
Vi är...
Frivilliga Bakteriekämpar Vi är glada varje dag
Vi är alltid på glatt humör Vi hjälper den som är svag!
Tra la la, fiddlidej dej Hoppas du snart blir frisk
Ho ho ho, hej hej hej Ta en ballong utan risk
Jag älskar den sången.
Så FBK står för Frivilliga bakteriekämparna?
Ja. Vi ska bekämpa sjukdom på Heimlichsjukhuset.
Följ med, bröder och systrar. Jag kallade er "bror" och "syster"
för vi tror att alla människor är bröder och systrar.
Oftast har de samma föräldrar.
Inte alltid, broder.
Vi söker FBK, men det är inte ni.
Ni behöver Arkivbiblioteket.
Arkivbiblioteket?
Det är ett stort rum med journaler från hela världen,
som innehåller svar på alla frågor ni möjligtvis kan ha.
Har jag hört. Jag har aldrig varit där.
-Sjukhuset verkar tryggt. -Jag hoppas det.
Jag hörde att det har varit mördare här i trakten.
Läste du det i tidningen?
Nej. Vi läser aldrig tidningen. Det är för deprimerande.
HEIMLICHSJUKHUSET
-Vårt motto är... -Inga nyheter är goda nyheter.
-Vi är framme! -Nu får vi hjälpa folk...
Genom att sjunga
Kom nu.
-Vi... -Besöker folk som är mycket sjuka
Dyker upp och säger "bu"
Även när doktorn säger Att han måste såga dig itu
Tra la la, fiddlidej dej Hoppas du snart blir frisk
Ho ho ho, hej hej hej Ta en ballong utan risk
Vi... Besöker folk som är sjuka Och försöker få dem att le
-Jag gillar inte sjukhus. -Det är bara halvt.
Även om de har näsblod Eller kräks galla och inte kan se!
Inga sura miner, okej?
Att vara glad är poängen för Frivilliga Bakteriekämpar.
Vad ska vi göra här?
Vi går runt i korridorerna, sjunger sånger,
och ger ballonger till alla på vår lista.
Som sången säger.
Hur bekämpar det sjukdomar?
Hej, allihop.
Vår nya syster vill veta hur sång bekämpar sjukdomar.
Tja, för att...
För att när man skrattar är man...
När man skrattar får man syre, eller nåt,
och syret går till...
En glad attityd är bäst mot sjukdom.
Inte antibiotika?
Echinacea.
Kom igen, allihop!
Vi besöker...
-Vi måste hitta Arkivbiblioteket. -Innan Olaf hittar oss.
Baudelaires.
Vart ni än går är jag ett steg bakom.
Inte för att vara melodramatisk, men om snorungarna får sockerskålen först,
kommer jag att sticka ut ögonen
och dina och dina och alla åtta av era.
Det blir enkelt, min raring.
Baudelaires och sockerskålen finns på samma sjukhus.
UNIFORMSTVÄTT TVÄTTSERVICE
Det är dags att leka "doktor och sjuksköterskor".
Den leken gör mig obekväm.
SJUKHUSADMINISTRATION
Man med skägg, check.
Andra frivilliga, check.
Här är dagens patientlista, som ni vet
är en lista över patienter på Heimlich.
-Tack, syster. -Jag heter Babs.
Vi...
Sjunger för män med mässling Och för kvinnor med flunsa svår
Andas du in en dödlig bacill Sjunger vi nog vid din bår
Var är Arkivbiblioteket?
ARKIVBIBLIOTEKET ANDRA STÄLLEN
Tra la la, fiddlidej dej Hoppas du snart blir frisk...
STÄNGT
-Hur ska vi komma in? -Jag pratar oss in.
Pratar?
Sunny har rätt. Alla läser tidningen.
Vi kommer att bli igenkända.
Är det nån där?
Min syn är inte vad den varit, men ni verkar vara barn.
Kanske inte alla. Vi är frivilliga.
Ni har kommit till den rätta platsen.
Jag heter Hal, och jag har jobbat på Arkivbiblioteket
i fler år än jag kan räkna.
Nån borde räkna åt mig innan jag blir helt blind.
Har Babs skickat er?
-Vi hjälper gärna till. -Utmärkt.
Kom då in så ska jag förklara allting.
-Jag pratar. -Det kan vi båda.
Vi är fräckt klädda doktorer.
Du är klädd som sjuksköterska. Ingen tror du är utbildad.
Det är möjligt. Jag älskar kadaver.
-Du har teaterexamen och valde fel kostym. -Tror de att du varit vid läkarfakulteten?
-Läkarfakultet? Va? -Doktor Läkarfakultet.
Hej, jag är dr Mattathias Läkarfakultet,
och de här är mina sjuksköterskor, AT-läkare.
-Hej. -Dr Läkarfakultet, säger du?
Jag har inte dig på listan.
Kära nån.
Vad är det med henne?
Jag har listor på besökare och personal på min viktiga skrivplatta.
Finns du inte på listan får du inte komma in.
Det låter som ett pappersmisstag.
Ett pappersmisstag?
Ja. Okej. Det låter logiskt.
Så klart. Här är min läkar-ID-pass-bricka.
AVSTÄNGD
Ja, det verkar trovärdigt.
Med sjukhuset bara halvfärdigt
måste vi se upp för inkräktare
som tvättbjörnar eller mördare.
Jag förstår fullständigt. Jag är doktor.
Då kan jag väl säga säga: "Välkomna till Heimlichsjukhuset."
Jag heter Babs, personal- och sjukhusadministrationschef.
Jag är också chef för festplaneringen, så...
Trevligt att träffas, Babs.
Jag är dr Det Som Jag Sa Förut.
Vi ses i operationssalen.
Ni kan inte gå ännu.
Du måste skriva under blanketten i tredubbla...
-...och nästa 15 i fyrdubbla exemplar. -Fyrdub...
Ska vi säga att jag inte skriver på dem och du låter mig gå?
Då måste jag rapportera dig till myndigheterna.
Naturligtvis.
Pappersarbete får jorden att snurra.
Jag trodde det var pengar.
Du.
Pappersarbete är hörnstenen i det vi gör här på Heimlichsjukhuset.
-Inte att diagnosticera sjuka? -Smärtlindring?
Vaccinationer?
Man kan inte göra det
utan att först skriva detaljerna på specialformulär på skrivplattor
tills det är dags att arkivera dem i specialmappar.
Här lever pappersarbetet för alltid,
och är därför sjukhusets bultande hjärta.
Vem som helst får inte se det men jag tror att jag kan lita på er.
-Det är imponerande. -Tack.
Jag organiserade allting själv.
Heimlichsjukhuset lagrar inte bara sin information här,
utan folk skickar mig filer från hela världen.
Varför till ett sjukhus?
Det finns ingen tryggare plats att förvara det än här.
Man kan hitta information om allt
från pelare till piller,
puddingar till pyramider och det är bara "P"-gången.
Man kan lära sig mycket genom att läsa allt.
Nej.
Vi arkiverar information, vi läser inte.
Jag vill inte se er röra en mapp om ni inte ställer undan den.
Informationen vi har här är av yttersta vikt.
Därför är skåpen låsta med mina specialnycklar.
"Arkivbibliotek."
Snorungarna gömmer sig nog där med sina dumma näsor i böcker.
De dras dit som en katt till kattmynta, eller en luffare till en döende opossum.
-Då kan sockerskålen finnas där. -Vi...
Den är mycket viktig för mig.
Ja, älskling. Jag vet. Du har sagt det många gånger.
Beatrice stal den. Jag vilar inte förrän den stjäls tillbaka.
Och om jag inte får tag på den...
Då vet jag inte vad jag gör.
-Hon är vacker. -Och läskig.
UT
Här åker filerna ut, men ni ska inte använda den.
När pappren kommer in i biblioteket åker de sällan ut.
Den har inte använts på år. Säkert full av spindlar.
Ert arbete kommer att handla om rännan där,
där journalerna kommer in.
Ni kan snegla på journalen,
men kom ihåg att läsa så lite som möjligt.
Till exempel...
Den här journalen har nåt att göra med
vädret förra veckan vid Damokleskajen vid en strand nånstans.
Så jag öppnar skåpet till
"D", "Damokles", eller "V", "väder", eller "F", "förra veckan".
Blir det inte svårt att hitta den igen? Tittar man på "D", "V", eller "F"?
Man får titta i alla tre.
Arkivbiblioteket har strikta regler angående att checka ut journaler.
Hej. Jag vill checka ut ett barn.
Jag menar "journal".
Och du är?
Dr Mattathias Läkarfakultet till er tjänst.
Har du ID?
Här är min läkar-ID-pass-bricka.
Jag gör viktig research om botulism och jag vill titta i några mappar.
Vilken underavdelning?
Sa jag "botulism"? Jag menar irriterande små finnar.
Det låter som en bona fide-begäran.
-En "benig"-vadå? -"Fide."
Jag vill gärna visa dig våra journaler.
Vill du?
Fyll i en blankett för uttag av en mapp till sjukhusadministrationen
och vänta sju till tio arbetsdagar för godkännande.
-På riktigt? -Ja, på riktigt. Ajöss nu.
Han gömmer dem. Han kunde knappt se mig i ögonen.
-Eller så ser han dåligt. -De har lagt vantarna på sockerskålen.
-Vad ska vi göra? -Plan nummer B.
"Dr Läkarfakultet." Jag har aldrig hört nåt värre.
Inte vi heller.
Såg ni hans bricka? Den såg handlaminerad ut.
Hör på, barn.
Arkivbiblioteket måste skyddas till varje pris.
Vi kan inte tillåta nån motbjudande att komma nära våra journaler.
Förstår ni? Så klart ni gör.
Ni är precis som jag.
Jag gillade aldrig att gå längs korridorerna och sjunga om sjukdomar.
Därför hamnade jag här, nöjd med mina journaler.
Och ni tycker väl likadant?
Inte konstigt att jag litar helt på er.
Jag ska arkivera er under "M...
...mina vänner".
Det finns inget som ljudet av en journal som åker längs rännan.
-Det liknar en film. -Ja, många filer är på film.
Det finns projektorer på södra väggen för att titta,
men det gör ingen, det är förbjudet. Ursäktar ni mig?
Det finns specifika instruktioner om var vi ska arkivera "Snicket".
SNICKET TILLHÖR FBK
Vänta här.
Snicket, Jacques Snicket.
-Han som försökte hjälpa oss. -Som greve Olaf mördade.
-Hal. -Ja?
-Vi behöver få se på en fil. -Vi ska arkivera, inte undersöka.
-Den här filen är mycket viktig. -Det handlar om liv och död.
Liv och död? Det låter viktigt.
Men regler är också viktiga. Jag är ledsen, barn.
Lystring. Det här är Babs,
personal- och sjukhusadministrationschef, chef för festplaneringskommittén.
På grund av budgetnedskärningar stänger kafeterian om nio minuter,
presentshoppen om tre minuter
och Arkivbiblioteket precis nu.
Ni får nog inte se den där filen trots allt.
PÅKÖRD AV BUSS - KISSA I KOPP GRAVIDITET
-Du skrämde oss. -Jag övade.
Det är showtime.
Inta era platser i Röntgenalkoven i Tarmkorridoren.
Det tvingar henne in i Spetälska Hisslagret. Ta era platser!
Bra att du inte gett upp teatern.
-Även om du inte kan gå på auditioner... -För du är död.
Ta era platser!
Dagens produktion av Skräm livet ur Babs ska strax börja.
Vad ska jag göra?
Så underligt och underligt läskigt.
Kära nån.
Vi är Frivilliga Bakteriekämpar Vi är glada varje dag
Vi är alltid på glatt humör Vi hjälper den som är svag!
Tra la la, fiddlidej dej
Godnatt.
Hoppas du snart blir frisk
Ho ho ho, hej hej hej Ta en ballong utan risk
Hallå? Vem där?
Hej, Babs. Kom och lek med oss.
Ursäkta mig. Jag måste gå åt andra hållet.
Jag glömde mina papper.
Ta dig samman. Du är personal- och sjukhusadministrationschef,
för guds skull.
Och festplanerare.
Åska, kör.
Blixtar, kör.
Mer åska.
Vi besöker de som är sjuka
För att skrämma dem vi står på kö
Även när doktorn säger
Tyvärr kommer du att dö
Nu är det jag.
Dr Läkarfakultet, det är du.
Snälla, Babs.
Dr Läkarfakultet var min mor. Kalla mig Mattathias.
Ja, Mattathias.
Mår du bra, Babs?
Förlåt, jag blev visst lite rädd.
Ja, sjukhus kan vara läskiga, eller hur?
-Vi måste få se Snicket-filen. -Vi försöker med Hal i morgon.
Det finns åtminstone sängar här.
Lystring. Det är Babs, personal- och sjukhusadministrationschef
och chef för festplaneringskommittén. Jag tar en oväntad, supertidig pensionering.
Min ersättare börjar omedelbart.
Jag tar de här, tack.
Du klarar inte detta. Pappersarbetet i sig är utöver din förmåga.
Tack, Babs. Du uppskattar säkert mitt hårda arbete under de här åren.
Var hälsad, Heimlichsjukhuset.
Det här är dr Mattathias Läkarfakultet med en nödbulletin.
Det har synts till mördare på sjukhuset,
så vi ska genomföra ett sök av alla sängar
tills de tillfångatagits.
Ingen vill ju bli mördad till döds i sin säng.
Godnatt, och sov sött.
-Han tar över sjukhuset. -Hur stänger man?
Vi hittar nån plats där de inte söker.
Kan de höra mig ännu? Finns det en knapp...
Här.
Flygeln som inte är klar.
Om det inte finns väggar, finns det inte övervakningskameror.
-Hitta de föräldralösa. -Hitta sockerskålen.
Bäst vi delar på oss.
Kom igen, föräldralösa, var är ni?
Den här vägen.
Chefen, här är läskigt.
Jag bryr mig inte om det. Kom inte tillbaka
förrän ni sökt igenom alla avdelningar från acne till zinkbrist.
Och sluta vinka i kameran.
Baudelaires.
Jag avskyr tråkiga filmer.
Jag ser en rörelse. Sväng vänster.
Din andra vänster. Din andra, andra vänster.
FARA - BYGGARBETSPLATS
-Hittade du inget? -Nej, och jag sökte överallt.
Ingen dryckautomat har persiljeläsk.
De hade det här heta bruna.
Det bränner inombords, men jag drack tre koppar. Jag kännar mig levande.
Du skulle söka de föräldralösa.
Jag är inte en av dina kumpaner. Du betalar mig inte.
Jag betalar inte dem heller.
Jag vill bara hitta sockerskålen. Sjukhuslukt gör mig deprimerad.
Vi åker inte förrän vi hittar Baudelaires.
-Försiktigt. -Tur att vi är på sjukhus. Se upp, Sunny.
Är det här den värsta platsen vi sovit på?
Det är svårt att säga.
Jag gjorde grovgörat i kråkstaden,
jag fångade Babs, jag ser bra ut i hatt,
så jag ska få tag i sockerskålen medan du stirrar på korridorer.
Om du tror att du kan bättre, så varsågod.
Visst. Jag bytar till nåt läskigare och får sockerskålen på nolltid.
Lättare sagt än gjort.
Du har inte sett mina kläder. Flytta på er.
Det var mycket bättre innan Yoko dök upp.
Allting i den här världen är lättare sagt än gjort,
utom: "assistera Sisyphus cystsusceptibilitetsbenägna syster",
vilket är lättare gjort än sagt.
Att hitta en trygg plats är lättare sagt än gjort. Men barnen lyckades.
Men de visste vid det laget att säkerhet bara är tillfällig.
Vi kan inte stanna här hela natten. Olaf söker oss.
Vi kan inte gå omkring och hoppas det blir bättre.
Vi är i ett mysterium. Vi blir fria när vi listat ut det.
Fanns nåt i Duncans och Isadoras anteckningar?
Bara koder och dikter.
Skadan från harpunkanonen gjorde det svårt att förstå dem.
-Vi måste få se journalen. -Hur når vi den?
Bryt er in.
Nej. Hal litar på oss.
Och jag studerade låsen.
De är svåra att dyrka upp utan utrustning.
Vi kan stjäla nycklarna.
-Våra föräldrar skulle bli besvikna. -De skulle förstå.
Eller tro vi är kriminella. Som tidningen säger.
Det är ett moraliskt dilemma.
Lystring. Det här är dr Mattathias Läkarfakultet.
Sängsökningar fortsätter tills mördarna har hittats.
Om nån i sjukhuset har värdeföremål av nåt slag...
Ta dem omedelbart till personalkontoret.
Tack.
Vilket nonsens.
Mördare sover inte på natten. De plågas av skuld.
Hal! Var försiktig.
Oroa er inte. Jag har balans som en blind katt.
Jag ser det.
Jag har lagat hönssoppa åt er, från ett gammalt familjerecept.
-Precis vad som behövs en sån här kväll. -Så snällt av dig.
Låt mig ta den. Hur visste du att vi var här?
Ni är precis som jag.
Jag brukade älska att sova under stjärnorna som barn.
Vi satte upp tält på gården.
Mor och far hjälpte oss rosta marshmallows.
Var är de nu?
De är döda.
Jag beklagar, barn.
Jag förstår hur mörk och ensam världen måste kännas.
Men man kan hitta en vänlig själ
som ger en ljus när man behöver det.
Till slut lär ni er att ge ljus åt andra.
Det här handlar inte om mig.
Vore det så, istället för att säga att Baudelaires
skulle råka ut för en olycka
som ännu skrämmer mig om nätterna,
skulle jag berätta om nåt jag gjorde
för många år sen, som ännu plågar mig.
Det var nödvändigt, men inte snällt,
och än idag känner jag skuld.
Det här känns fel.
Än idag frågar jag mig: "Var det verkligen nödvändigt?"
Var det verkligen nödvändigt
att stjäla sockerskålen från Esmé Solkig?
Vad har vi för val?
Barnen upplevde liknande skuld den kvällen
när de skulle lura en man som inte förtjänade det.
Va? Vem? Jag kanske somnade ett ögonblick.
Jag föreslår att vi alla sover nu.
Pappersarbete väntar imorgon. Vänta, var är mina nycklar?
Här. Jag lägger dem i din ficka.
Jag är så glad att jag hittat pålitliga assistenter.
Aldrig i mitt liv trodde jag
att jag kunde lita på nån som jag litar på er tre.
Godnatt, barn. Jag ska arkivera er under "F",
för "Folk jag litar mest på i världen".
-Godnatt, Hal. -Godnatt, Hal.
-Det känns hemskt. -En dag ber vi om ursäkt och förklarar.
Ja.
Men till dess?
Vi måste skynda. Olaf kanske ser.
Hal hade specifika instruktioner om att arkivera "Snicket".
Vi börjar med "S".
-"Sekreterare till sediment." -"Skjul till skulor."
-"Shellack till shopping." -"Slukhål till smör."
"Snack till snipa."
Det är där.
SNACK - SNIPA
SNIFFARE, TÅRT-
Ingen Snicket.
J för Jacques?
Värt ett försök.
"Hal till höbal."
"Index till ironi."
"Jak till jazzercise."
Där är det.
Ingenting.
Jag är trött på att inte förstå vad som pågår.
-Filer borta. -Mystiska förmyndare.
Den hemliga tunneln.
FBK.
Kan det vara den?
Vi vet inte vad det står för, men det är viktigt.
-Hur mår din bror? -Död eller på flykt. Han bryr sig inte.
-Jacques. -Det trodde jag inte.
-Rullar kameran? -Ja.
Rapporten från Jacques Snicket.
Herr Snicket, förklara i plågsam detalj
vad du vet om Olaf, alla bränder, och allt annat om de föräldralösa.
Jag ska börja från början.
Men först har jag en viktig uppdatering.
Det kan finnas en överlevande i branden.
Sa han...
-Sa du... -Det stämmer.
En av våra föräldrar kan leva.
Jag älskar filmer. Vem vill ha popcorn?
Spring!
Fort.
Förbaskade stilettklackar!
-Vi måste ut. -Inte utan filmen.
Då tar vi den.
Jag ska arkivera er under "K" för "krossade!"
Du och Sunny går till dörren. Jag tar filmen och kommer.
Tittut, jag ser er.
De här skorna!
Dörren är blockerad. Det finns ingen utväg.
Men ni måste inte gömma er för mig, barn.
Vi kan kanske hjälpa varandra.
Jag söker en sak.
Liten, rund...
SNICKET-FILEN
Full av hemligheter.
Jacques Snicket trodde han kunde gömma den från mig.
Men nu är han död.
Vi kan nå rännan.
Och jag vill ha den!
Jag tänkte samma sak.
-Fick du den? -Ja.
Se upp!
-Violet? -Det gick bra.
Esmé får inte ta filmen.
-Jag hittar er. -Jag visste att ni hade den!
Du är ensam, Violet. Hur känns det?
UTGÅNG
Det svåraste i ett liv på flykt är att röra sig,
ofta i en riktning som verkar fel, farlig,
eller en plågsam kombination av båda.
Ibland, som i denna stund i Violets liv,
finns det helt enkelt inte nåt val,
även om man ångrar handlingen i resten av sitt liv, hur kort det än blir.
Ge den till mig!
Jag ska låta er gå. Jag lovar!
Du är en dålig skådespelerska.
Kom till mamma.
INGEN UTGÅNG
Hallå där.
Är det inte underbart när vi samarbetar?
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis