EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Titta bort, titta bort
Programmet förstör din kväll Livet ditt blir kort
Varje gång kommer ännu en Eländesrapport
Så titta bort Titta bort, titta bort
Baudelaires sig gömmer På en plats full av sjuka
Greve Olaf är dem på spåren För att med sin trupp dem sluka
Nåt riktigt hemskt sker Med en stor, vass, rostig kniv
Om jag var du, jag skulle hitta Nåt annat roligt i mitt liv
Bara titta bort, titta bort
Det blir bara skräck Och problem att överväga
Fråga en sansad person "Ska jag titta?" De kommer säkert säga:
Titta bort, titta bort, titta bort
Titta bort, titta bort
DET HOTFULLA HOSPITALET: DEL TVÅ
Titta bort, titta bort
Trött.
Vi måste fortsätta. Jag är också trött,
men vi måste hitta Violet innan det är för sent.
Tror du det är sant att en av våra föräldrar överlevde?
Det är svårt att beskriva hur Klaus och Sunny kände sig,
där de gömde sig i postrännan på Heimlichsjukhuset.
Låt mig förklara genom att beskriva nåt
som hände min gode vän, herr Sirin.
Han var en lepidopterist, det betyder vanligen
nån som studerar fjärilar.
I herr Sirins fall betydde det även nån som förföljs av myndigheterna.
Öppna, Sirin. Vi ska hämta fjärilarna.
Snabbt.
När hemliga polisen vällde in öppnade Sirin sin mun så mycket han kunde
och svalde varenda fjäril, levande och hela.
Herr Sirin greps,
men hans fjärilar var i säkerhet från utfrågning av myndigheterna.
Ser du? Där är problemet.
Det är till hans minne som, när en situation är särskilt spänd,
det sägs att man har fjärilar i magen.
Att ha fjärilar i magen är inte en skön känsla,
men det beskriver bäst hur Klaus och Sunny kände sig,
gömda i ventilationen på sjukhuset och såg greve Olaf och Esmé Solkig
dra sin syster till okända öden.
Min diagnos är att du är tillfångatagen.
Enligt mig måste allt bort.
Ni är inga riktiga läkare. Ni kommer inte undan.
Du har rätt i en sak.
Problem.
Du har rätt. Vi måste rädda Violet.
Vad i hela friden?
STÄNGT
Mina filer, mina filmer, mina papper.
Jag arkiverar det här under "K" för både katastrof och kaputt.
Vem har gjort nåt så hemskt?
Lystring. Det här är doktor Mattathias Läkarfakultet,
personal- och sjukhusadministrationschef. Jag har inget med festplanering att göra.
Två av de tre Baudelaire-mördarna
har synts till på sjukhuset.
Om ni ser barn som ni känner igen från tidningen,
fånga dem och överlämna dem till den snyggaste sjuksköterskan ni ser.
Tack.
Jag känner för fish and chips.
-Älskling, interntelefonen. -Va? "Intern", vadå?
Hallå.
Ojsan.
Du kan verkligen knyta en vacker rosett, Esmé.
Jag tyckte att hon behövde piffas upp.
Jag kan inte höra dig med tejpen över munnen.
Jag sa...
Så melodramatisk.
Du är inte doktor Läkarfakultet. Du är den hemska greve Olaf.
Vilken idiot jag var. Att strunta i byråkrati för en stilig främling.
Lugn, syrran.
Jag är inte klar med dig, Babs.
Du hjälpte mig fånga Violet och nu ska du gömma henne.
Man kan inte gömma nåt här. Pappersarbetet håller reda på allt
från knivar till en kaka
tappad bakom röntgenmaskinen. Alla här på sjukhuset sticker ut
om deras namn inte är på patientlistan, en lista över alla patienter.
Då tar jag din skrivplatta.
Va? Nej.
Inte min skrivplatta.
Ta mina ögon! Ta mina fötter! Jag behöver min skriv...
Vad är det, chefen?
Grundläggande. Om vi ger Violet ett falskt namn
kan hon gömmas bland patienterna så att syskonen inte kan hitta henne...
...förrän vi vill det.
Jägaren blev den jagade.
-Ologiskt. -Man fångar fler flugor med honung.
Fångar... Vem är flugan... Jag trodde det var ättika.
Du är honungen och Baudelaires är...
Ibland dricker jag ättika om ingen ser på.
Ibland undrar jag över er två.
Dags att vakna.
Upp. Vi delar ut dagens patientlista.
-Namnen är äkta. -Helt äkta.
De ser äkta ut. Kom alla. Dags att sjunga upp.
Violet måste vara här nånstans.
Annars skulle Olaf och Esmé ha åkt redan. Vi måste hitta henne.
Hur då?
Jag vet inte. Olaf såg oss på övervakningskamerorna
och andra kan ha känt igen oss som "mördarna" från tidningen.
Vi är Frivilliga Bakteriekämpar Vi är glada varje dag
Vi är alltid på glatt humör Vi hjälper den som är svag!
Hoppas du snart blir frisk
-Hej! -Kan vi få några ballonger?
Så klart, broder. Ta två och börja sjunga.
Vi besöker patienter i sina sängar Och muntrar dem opp
Även när de donerar blod eller kissar i en kopp
Vi ska hålla flickan på is tills vi är redo.
Det låter kallt.
Det är ett uttryck. Hon är bara i ett rum.
Gömde henne.
Då måste vi söka igenom alla.
Dags att besöka alla rum.
Kan ni ringa efter en sjuksköterska?
Jag borde ha fått värktabletter, men ingen kom med dem.
Tyvärr har vi inte tid med det. Vi måste besöka alla rum i sjukhuset,
så vi måste skynda oss.
Vatten.
En glad attityd är mer effektiv mot sjukdomar
än värktabletter eller vatten. Så var glad och njut av ballongen.
Låt se. Nästa på listan
är Bernard Roovoo i rum 105 i Pestavdelningen.
Kom, bröder och systrar.
Vatten, snälla.
Vi besöker offer överallt Och försöker lugna dem
Även när deras hesa hals Gör dem sura, fulla av slem.
Vatten.
Vi sjunger och sjunger och sjunger Vi går inte att utestänga
De glada sångerna är som medicin Och pillren kan du slänga
Vi besöker folk med sjuka munnar Vars tungor är fulla av sår
Våra sånger kommer med solsken in Fast inte ut ni går
Bekvämt?
-Klaus och Sunny hittar mig. -Jag hoppas det. Om jag känner er rätt
följer din kloka bror ledtrådarna till mig.
Vi har undkommit dig varje gång.
Det tror jag inte,
inte den här gången.
Har du nånsin jagat, Violet?
Så klart inte.
Annars skulle du vara bekant med en viss upplevelse.
Det finns ett speciellt ögonblick i slutet av en jakt
då man har djuret fast.
Och djuret ser dig djupt i ögonen
för att se om det hittar nåd.
Och när det ser att det inte finns...
...då ger det upp.
Det ger sitt liv till dig.
Jag har dig fångad och jag visar ingen nåd.
Snart kommer dina syskon att falla i min fälla.
Och när de gör det, är jag inte nöjd med bara er förmögenhet.
Den här gången ska jag utplåna dig och hela Baudelaire-släktet
på grymmast möjliga sätt.
Blir inte det kul?
Älskling, Kroken hade en fråga om
vilken bensåg som är läskigast och jag vet inte.
Kommer strax, sötnos.
En fejkdoktors jobb är aldrig klart.
Förresten, bry dig inte om att ropa på hjälp.
På sjukhus är det vanligt med skrik.
Eller hur?
Vi sjunger versen om spetälska.
Vi besöker folk med spetälska Och sjunger sånger för dem
Men försöker att inte andas för mycket Eller röra någon lem
Slöseri.
Du har rätt. Vi har varit i så många rum och har inte sett Violet.
Rast.
RASTRUM
Det här är för läkare.
Jag önskar vi var det. Då kunde vi söka igenom hela sjukhuset.
Doktor.
Bra tänkt. Om Olaf lurar folk med sina förklädnader,
kanske vi också kan det.
Det känns som jag har fjärilar i magen,
inte bara ett småbarn på den.
Hur känns det?
Klaustrofobiskt.
Hoppas det här fungerar.
Det var bättre.
Jag ska få ut oss båda, men var tyst och gör som jag säger.
Förstår du?
Jag knyter upp nu,
men du måste vara stilla, okej?
Varför skrattar du?
Förlåt. Ibland skrattar jag när jag är riktigt rädd.
Jag avskyr sjukhus. Det läskigaste som finns.
Varför jobbar du här då?
Jag ville jobba på posten,
men alla sa att det var en fantasi.
Jag måste hitta mina syskon.
Hur kommer man snabbast ut?
Det finns ingen sån.
Det krävs fyrdubbla hemgångspapper
och sen måste de godkännas.
Finns det nån väg som inte involverar papper?
Man kan dö.
Eller ta vänster i korridoren. Där finns utgången.
Det kommer nån.
Om vi klär ut oss kan vi gå omkring. Så skulle Klaus ha gjort.
Ska vi låtsas ha medicinsk utbildning
som vi inte har?
Var tyst.
Förlåt, jag är så nervös.
-Du drar uppmärksamhet mot oss. -Låt mig sova. Jag har rast.
Jag har aldrig nånsin fejkat nåt! Befängt. Otänkbart. Det är upprymmande.
-Ja! Vi gör det! -Bra, sätt på rocken. Var tyst.
Jag vill känna mig levande!
Det är synd.
Vi får inte alltid som vi vill.
-Tror du att du kan lura mig nu? -Vad har du gjort med Babs?
Du var dåligt inflytande, vi fick skilja er åt.
Men det gör inget. Vi ska fixa ditt kriminella beteende.
Kirurgiskt.
Vi hittade narkosmaskinen.
Den här får mig att se färgade bubblor.
Nu...
Slappna av...
...och räkna baklänges från tio.
Vad tänker du göra?
God natt.
Vi sjunger där vi går fram Och tittar sen på listan
För att hitta namn på nån Som inte är långt från kistan
Lista.
Du har rätt. De har en lista över patienterna.
De låter oss kanske titta på den.
Du!
Du.
Jag, sir?
Ja, du.
Jag har förlagt min patientlista och jag undrar om jag kan få din.
Patientlistor är dyrbara.
Vi får dem varje morgon från... Hej, andra doktorn.
Ja?
Kan du hjälpa doktorn jag pratade med?
Hur kan jag stå till tjänst?
Han är utan lista och hittar inte patienterna.
Är det så?
Du ser bekant ut. Vad heter du, doktorn?
Jag heter doktor Faustus.
Doktor Faustus?
Läkare.
Du ser ung ut för att vara doktor. Var har du gått i skolan, doktor Faustus?
I Oxford.
"Oxford." Låter som ett påhitt.
Nej då. Jag är...
Doktor Läkarfakultet, får jag kika på listan?
Följ mig till mitt öde arbetsrum
så gör jag en kopia.
Det ser ut som du behöver motion.
Det finns ingen tid att förlora. En patient behöver medicin.
Och du vill inte att alla vittnen får veta
att du lät en patient dö, eller hur, doktor Läkarfakultet?
Ni verkar båda äkta. Ni har båda läkarrockar.
Bara en snabb titt.
Så, jag räddade ett liv idag.
Vänta med applåderna.
Jag gör bara mitt jobb.
Ni kan applådera lite.
Kamratskapet på det här sjukhuset är inspirerande.
Hoppas du snart blir frisk...
Vi får aldrig tag i listan.
Sunny, du är fantastisk.
DAGENS PATIENTLISTA
Hon är inte här. Hur ska vi hitta henne nu?
Bra tänkt. Olaf använder ofta löjliga fejknamn.
Det får mig att tänka på nåt som Duncan skrev.
ALFABETSPASTA
Duncan skrev "Ana Gram". Det är en ledtråd.
Ett anagram skapas
genom att ordna om bokstäverna
som dramatikern Age Frelov.
Om man ordnar om bokstäverna får man...
GREVE OLAF
Usch.
"Usch" kan man säga.
Olaf använder anagram för att dölja, nu gömmer han vår syster.
Hittar vi anagrammet, hittar vi henne.
Jag besökte den där fågelstaden i affärer
när jag blev lite yr.
Jag tror jag har svininfluensa.
För en doktor måste du fylla i papper.
En institution jag gillar.
Vi hade en gång den bästa journalföringen den här sidan om Mortmain.
Men nu är det borta. Mitt livsverk är förstört.
-Pappren kan aldrig arkiveras om. -Du kan behöva en sekreterare.
Oftast är det de som säger sig vilja hjälpa
som är de som sviker mest.
Jag förstår.
Min sekreterare försvann ut i ödemarken.
Ska jag vänta här?
Jag älskar sjukhus.
Det gjorde jag förut.
Det tar för lång tid. Det är för många namn.
Låt oss utesluta namn utan "v".
Hennes namn innehåller 16 bokstäver.
Hon måste hittas innan Olaf gör nåt hemskt.
Skalpell?
Klart.
Bensåg?
Klart.
Skallborr?
Klart.
Det är dags.
Låt oss förlora vår första patient.
Se på det här namnet.
Laura V. Bleediotie. Ordna om det och vi får...
Det står att hon är i rum 922.
Det luktar desinfektionsmedel.
Jag vet. Jag är också hungrig.
Hon är inte här.
Vem är inte här?
Doktorn?
Vet du vad som hände med patienten som var här?
Menar du den fula lilla flickan med den stora munnen?
Hon förbereds för operation.
-Operation? -Ja, så du kom i rätt tid.
Anropar doktor Faustus.
Ni behövs desperat i operationssalen.
Om exakt fem minuter ska vi utföra
världens första kranioektomi på en tonårsflicka.
"Kranio" betyder huvud och "ektomi" betyder att skära ut.
Du kan stora ord. Du måste vara en bra doktor.
Låt oss ta reda på hur bra.
Vi hoppas att den här farliga operationen blir en stor succé.
Men som alltid inom medicin
kan det hända saker.
Vad gäller min enorma och läskiga kniv,
så är svaret, ja, den är otroligt vass.
Ett svep och...
Imponerande.
Har du fjärilar i magen, doktor Faustus?
Ingen fara. Det blir roligt.
-Program? -Program.
Program.
Tänk att jag fick biljetter hit.
Den blev utsåld bara efter några ögonblick.
Hoppas det är en musikal.
Jag tog med operaglasögonen. En bröllopsdagspresent från min hustru.
Du borde låta nån se på den där hostan.
Hostan?
Mina damer och herrar, vi börjar strax. Ta era platser, stäng av alla telefoner.
Doktor Faustus, jag har väntat på dig.
Liksom vår lilla Törnrosa här.
Skynda på, doktor Faustus. Narkosen varar inte för alltid.
Glöm inte den här. Du behöver den.
Hoppas hon inte vaknar under operationen.
Doktorer, sjuksköterskor, Frivilliga Bakteriekämpar,
blodfans, vanligt folk,
välkomna till Heimlichsjukhusets operationssal.
Jag är doktor Mattathias Läkarfakultet, och de här är mina medarbetare.
Doktor Flacutono.
Doktor Tocuna.
-Sjuksköterska Flo. -Och Glo.
-Sjuksköterska Lucafont. -Jag är Cassandra Ursula Fantastisk...
Mannen som ska utföra operationen
är den otrolige doktor Faustus.
Som ni säkert har hört
är kranioektomi en procedur där patientens huvud avlägsnas.
SKÄR HÄR
Forskare har upptäckt att många hälsoproblem
har sin rot i hjärnan.
Så det bästa för patienten är att helt avlägsna huvudet.
En kranioektomi är lika farlig som nödvändig.
Det finns en risk att patienten tragiskt dör under operationen
och lämnar sin enorma förmögenhet att roffa åt sig.
Men ibland får vi göra uppoffringar i framstegens namn.
Stämmer inte det, doktor Faustus?
Vad ska vi göra?
Förhala!
När man läser många böcker
får man mycket information
som kanske inte är till nytta på länge. Sen plötsligt, som ett blixtnedslag,
eller en flygel som faller från ett fönster,
dyker chansen upp att använda informationen
som uppfattats från nån otrolig bok.
Innan jag gör det första snittet,
ska jag prata om utrustningen.
I Klaus fall var det en obetydlig bok
från Baudelaire-biblioteket, En komplett historia om knivar.
Här är en kniv.
Vi vet det. Låt oss se hur du använder den.
En riktig doktor skulle aldrig operera utan att förklara allt.
Vi är ju båda riktiga läkare.
Kortfattat, doktorn.
Kniven är det äldsta kirurgredskapet i världen.
Tidiga knivar har hittats i gravar hos Mayafolket, i egyptiska tempel.
Det finns många olika slags knivar, som jag ska räkna upp nu.
Det här är intressant.
Det finns pennkniven, fickkniven, smörkniven...
Vilken utdragen förklaring,
men det är dags för huvudattraktionen.
Ja, alla underbara människor förstår processen bättre
när huvudet har avlägsnats.
-Gör det. -Ja, skär av huvudet.
Gör det.
Gör det!
Vänta! Jag kan inte göra den här operationen.
Varför inte?
Det finns en sak kvar att göra. Det viktigaste här på sjukhuset.
Vad kan det vara?
Pappersarbete.
-Vi har inte fyllt i pappren. -Pappersarbete! Naturligtvis!
Ring Hal.
Jag gör det! Jag hämtar honom!
En kort paus, mina damer och herrar.
Ett kort avbrott.
Förr eller senare
fortsätter operationen och det kommer att bli blod.
Om inte...
-Om inte? -Om inte?
Du ger mig vad jag vill ha.
Vi stoppar operationen nu om du ger mig föremålet
som du stal från Arkivbiblioteket i går kväll.
-Den är min. -Varför stoppa? Hela poängen...
Min!
Om den räddar Violet, så...
Äntligen!
-Det är inte sockerskålen. -Nej, det är Snicketfilen.
Snicketfilen? Vad är det?
Du...
Låt Violet gå.
Mina damer och herrar,
det har visat sig att denne man är en bedragare.
Han är ingen läkare alls.
Han är två barn som inte alls studerat medicin.
Kära nån, det är Baudelaire-barnen.
Baudelaires? Ni är inga läkare.
Nej, de är mördare. De dödade greve Olaf.
-Vem då? -En mycket stilig skådespelare.
Vi har inte dödat nån.
De klädde ut min syster till patient för att skära huvudet av henne.
De gjorde vadå?
Violet.
Var inte löjlig. Du tänkte såga av hennes huvud. Titta.
Jag tror det är bäst att barnen kommer med mig.
Inte för att jag tror på en främling, men om ni inte är mördare,
varför smög ni in på sjukhuset förklädda?
Jag tror jag kan förklara det.
-Vi är så glada att se dig. -Jag också, även om ni är lite suddiga.
Jag trodde att ni rymt
efter er hemska vandalisering.
Vandalisering? Så hemskt.
Det var hemskt.
De tre mördarna låtsades vara frivilliga.
De gjorde en falsk nyckelring och bytte ut den
för att bryta sig in i Arkivbiblioteket
och förstöra filer som handlade om deras brott.
Jag trodde ni var mina vänner.
Vi menade inte att förstöra nåt.
Förlåt att vi lurade dig. Synd på biblioteket,
men det är inte vi som är skurkarna.
De riktiga skurkarna är...
Var är greve Olaf?
Jag tar det från början. Först har jag en viktig uppdatering.
Nån överlevde efter branden.
Va?
-Sa du... -Just det.
-Otroligt. -Otroligt.
-Det förändrar allt. -Det förändrar allt.
Lystring. Det här är doktor Mattathias Läkarfakultet,
med viktiga nyheter.
En hemsk brand har brutit ut
på Heimlichsjukhuset.
Branden startades i Arkivbiblioteket av Baudelaire-mördarna.
Grip dem och ta dem till mig.
Och ni vill kanske evakuera byggnaden.
Eller flytta patienterna, eller nåt. Tack.
Det var inte vi. Vi var här hela tiden.
Omringa dem!
Fånga Baudelaire-barnen!
Vi ska operera er alla tre.
Va? Nej, barnen ska i fängelse.
-De hamnar i ungdomsvårdsskola. -De borde dömas som vuxna.
Och få elektriska stolen.
-Befängt! De är barn. -Mycket små stolar.
Gå!
-Hal, snälla. -Ni förstörde mitt bibliotek.
Babyn bet mig!
Ta fast Baudelaires!
SVALDE NÅT DU INTE BORDE HA SVALT
Låt dem inte komma undan! Tackla dem!
-Det är som gymnastik igen. -Mördare!
Ta fast dem!
-Vi har problem. -Jag ser.
Sjukhuset brinner ner Synd och skam till stor del
Och det värsta är Att Baudelaire-barnen har gjort fel
Där inne!
Den här vägen.
Jag behöver en doktor.
Violet, hjälp oss. Det brinner. Vi måste ut.
Hur högt upp är vi?
Tio, tolv meter. Hoppa går inte. Det är en hel folksamling också.
Öppna.
Nej.
Snälla?
-Har du filmen? -Vi gav den till Esmé.
Nu måste vi fokusera på att komma ut.
Jag har inte mitt hårband.
Tack. Jag vet att det är dumt, men det hjälper.
Sjukhuset brinner ner...
Knyt kirurgslangen i en knut.
...och snart det är i aska
Alla patienter måste ut Även de med flaska
Jag knyter det med en djävulsknop
-och hindrar fallet. -Går det?
Många hoppar med långa gummiband på skoj. Vi gör det för att fly.
-Om det är tolv meter klarar vi oss inte. -Vid tio gör vi det.
-Vi lämnar dig inte. -Jag håller i dig.
Ja!
Jag har fjärilar i magen.
Håll fast.
Här är jag.
Det finns mycket jag inte vet.
Jag vet inte hur fjärilar vet hur de ska skapa sina puppor.
Jag vet inte hur vissa är så modiga
att de följer sin passion i en värld som vill förgöra dem.
Inte igen.
Jag vet inte var Baudelaire-barnen är
eller om de är trygga eller vid liv.
Men en sak vet jag.
Fönstret i förrådet
på avdelningen för folk med hemska eksem ligger inte tio eller tolv meter upp.
Det är sex meter, en meter högre än slangens längd.
Så när barnen hoppade ut i den rökiga luften
fungerade Violets uppfinning perfekt.
Vi överlevde.
Det gjorde ont.
Uppför dig normalt.
-Håll ögonen öppna efter barnen. -Jag ska hitta dem.
Skynda på, annars lämnar jag dig.
Jag kommer! Öppna luckan. Jag kastar in kostymerna.
Det här är hemskt.
Vi hittade inte sockerskålen.
-Det är värre än så. -Jag vet,
och Baudelaire-snorungarna stack igen.
Det är mycket värre än så.
Det kan finnas en överlevare från Baudelaire-branden.
Polisen och brandkåren är här.
Nu tror de att vi är mordbrännare också.
Vi behöver en flyktväg.
-Jag tror vi har en. -Va?
Vi kan inte bara gå omkring i ödemarken.
Hoppar vi i bagageutrymmet blir vi fångade.
Hoppa genast in! Jag åker när jag räknat till tre.
-Ett ögonblick. Vi väntar på du vet vem. -Ett.
Det svider.
Två!
Vad har vi för val?
Tre.
Vad gör vi nu?
Hur ska jag veta? Jag är inte...
MADAME LULU VET ALLT!
...en spådam.
CALIGARIS TIVOLI SPÅDAM
Låt mig hjälpa dig.
Mina papper, min skrivplatta, allt är borta.
Jag beklagar förlusten.
Jag har själv förlorat papper... och tre föräldralösa.
HEIMLICHSJUKHUSET VÄLKOMMEN
Vi är fortfarande på flykt.
Vi lever och vi är tillsammans.
Jag är ensam den här kvällen,
på grund av en grym ödets vändning,
en fras som betyder att inget har gått som jag trodde.
Jag var en gång en man med ett bekvämt hus,
en framgångsrik karriär, en kvinna jag älskade,
och en extremt pålitlig skrivmaskin.
Men allt är borta
och allt jag har kvar
är den här tatueringen på min fotled.
Det är borta. Allt är borta.
Ibland känns livet som en sorglig historia
presenterad som underhållning av en grym och osynlig författare.
Det är otrevligt att känna så.
Men vad har vi för val?
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis