EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Se en annen vei
Dette ødelegger kvelden Livet og denne dag for deg
Hver eneste episode Er bare trist og lei
Så se en annen vei Se en annen vei
Baudelaire-barna gjemmer seg I misfostrenes tivoli
Grev Olaf er mye verre enn I ukene som er forbi
Løvene i innlandet Er sultne og tverre
Det finnes intet program Du kan se på som er verre
Bare se en annen vei
Bare skrekk og gru Og bryderier er på vei
Spør en sinnsfrisk venn: "Bør jeg se på?" Hun svarer deg:
Se en annen vei
TRAGEDIE PÅ TIVOLI: DEL ÉN
Se en annen vei
Til Beatrice -
Kjærligheten vår ga meg hjertesorg
og deg hjertestans.
HILSEN FRA MORTISFJELLENE
FBA-HOVEDKVARTER
FORTIDEN
ET ORD SOM HER BETYR
"FØR BAUDELAIRE-BARNA BLE FØDT".
FBA
OLAF VET DET
Jeg er Larry, servitøren. Djevelegg?
Hallo, hallo! Gjerne det, gjerne det.
Mamba du Mal er en av verdens dødeligste slanger,
og derfor lærer jeg dem å sende og motta hemmelige beskjeder.
Si noe, dr. Montgomery.
Som en vis og overraskende snakkesalig tibetansk munkeslange sa:
"Livet er en esoterikkens gåte."
Georgina! Du ser fantastisk ut. Hvordan får du tak i de kjekkeste datene?
Det er så visst ikke fordi jeg hypnotiserer dem.
Det er galt å hypnotisere folk, så det ville jeg aldri.
Gustav, kan du hente meg noe å drikke?
Ja, kjære.
Er det ikke fantastisk, Alf-Daniel?
Endelig har vi et hovedkvarter til vår hemmelige organisasjon.
Jeg føler meg skarp og formidabel.
Vi bør bygge hus på kanten av et stup
og bruke komma og semikolon i hytt og pine.
-La oss få barn. -Hva var det Marvin Gaye sa?
"Let's get it on."
Jeg har en urolig følelse av gru.
Selvsagt.
Alle koser seg med brus, og broren min drømmer om ei dame.
-Hun burde vært her. -Beatrice klarer seg selv.
Hun klatret opp Farefjellet kun med en tyggispakke og dessertgafler.
-Selv da ørnen... -En brus til?
Nei. Hva om vi tar feil?
-Jeg insisterer på at du tar den. -Ingen,
selv de edle og beleste...
Vet aldri når en brus...
-...kan slukke alle ilder. -...er løsningen.
OLAF VET DET
Har du sett en vakker kvinne kledd som øyenstikker?
-Hun er der nede. -Beatrice!
Beatrice! Grev Olaf er...
Alene. Desperat. Beseiret.
Trodde jeg bare ville bruke de ordene om andre.
Kjære! Burde du ikke sakke ned?
Først unnslapp Baudelaire-barna,
så lever kanskje en av foreldrene deres.
Vet du hvordan det føles når livet spinner ut av kontroll,
som om det er drevet av de onde nykkene til en lunefull gærning?
Umulig å tenke seg.
Kanskje du er så heldig at
du aldri har vært i bagasjerommet til en lumsk skurk.
Jeg heter Lemony Snicket,
og jeg hadde en grusom kveld på maskeradeball
da en beskjed kom for sent til å hjelpe den jeg elsket.
Jeg vet hvordan det føles når livet spinner ut av kontroll,
drevet av de onde nykkene til en lunefull gærning.
Sånn hadde Baudelaire-barna det
i Olafs bil mens de lurte på hvor de var på vei...
Hvor er vi på vei?
Caligari tivoli.
...og hva de skulle gjøre om grev Olaf åpnet bagasjerommet.
Har du problemer?
Jeg finner aldri sukkerbollen i innlandet.
Lider like mye som de sultne løvene vi kjørte forbi.
Vi får håpe madame Lulu kan fikse dette,
ellers kjører jeg utfor et stup.
MADAME LULU VET ALT!
Vin kan hjelpe oss å slappe av.
-Ja, Olaf. Vin. -Hent Merloten i bagasjerommet.
Kjøre med promille? Er du sprø? Det er dumdristig.
Men jeg er jo tørst. Men det kan vente.
Hvis madame Lulu er ekte, finner vi de overlevende Baudelairene.
Da kan vi feire med all bagasjeromvinen vi vil.
Jeg føler meg allerede blidere.
Bra at Olaf ikke vil kjøre med promille.
Og at rusthullene lar oss puste.
Bra at vi gjemte oss i bilen for å unngå brannen.
Og at Olaf ikke tok hodet ditt.
Vi har vært heldige.
Om flaksen ikke skal ta slutt ved Caligari tivoli,
må vi vite hva vi skal gjøre der.
CALIGARI TIVOLI
Vi er fremme.
Dette tivoliet ser ikke særlig in ut.
Rusten berg-og-dal-bane og noen telt.
Er vi trygge her?
Ingen gjemmesteder fra politiet.
Hvorfor gjemme oss?
Ingen leter etter lik,
og Dagens Punctilio hadde nekrologen min på forsiden.
"Overraskende få folk..."
Vi må bli her lenge nok til at madame Lulu kan gi oss svar.
Hvor er Baudelaire-barna? Lever en av foreldrene deres?
Spør etter sukkerbollen.
Hvorfor skulle vi tro en kvinne som bor i telt?
Ikke bare et telt. Se.
Et tegn på at vi er på rett vei. Kom.
-Kan det bety at vi er på feil... -Ikke nå.
Velkommen. Velkommen til Caligari tivoli.
Madame Lulu har ventet på dere.
Har du ventet på oss?
Jeg fikk et syn om et besøk av en kjekk fremmed.
-Og kjæresten? -Hun var ikke med.
Kysten er klar.
Det må være Mortisfjellene.
Mor og far lovte å ta oss med dit en dag.
Hva om en av dem overlevde brannen?
Olaf tror det nok til å bli spådd.
Har ikke lest noe bevis på at det er ekte.
Denne er kanskje ikke vanlig.
FBA. Er det et godt eller dårlig tegn?
Vi må vite hva hun sier.
Hvem vil ha en spådom fra en spådame?
-Jeg. -Meg først. Jeg er eldst.
-Jeg er eldst. -Jeg er yngre, men mer erfaren.
Konseptet "først" virker å ha patriarkatet som problematisk senter.
Ingen grunn til å krangle.
Jeg kan spå alle til en rimelig gruppepris.
Du... Du har opplevd et stort tap.
-Ja. Hårtap. -Søstera di er avhengig av deg.
Hvordan visste hun det?
Du... Jeg vet ikke, det foregår mye her.
Det stemmer.
Søstera di er avhengig av deg.
Søstera mi?
-Du er ikke ekte blondine. -Du har ikke bevis.
Morsomt triks, Lulu.
Enhver lurendreier kan gjette det.
Si noe bare en ekte spådame kunne vite.
Jeg vet at du ble brakt hit av en rekke uheldige hendelser.
Fortsett.
Du adopterte tre foreldreløse og ville gifte deg med den ene,
men hun slapp unna, bokstavelig og billedlig talt.
Du fulgte etter dem til en herpetolog,
som du lurte for det meste, og så drepte.
-Hvordan... -Ved en stor innsjø
utenfor sesongen hadde du en ulykksalig romanse
som endte med svik og igler.
Du brente en gammel flamme i en gammel mølle,
begynte på skolen som lærer, med dårlig betalte nattskift.
-Ja! -Du møtte en partner i en takleilighet,
og du drepte en gammel fiende omgitt av kråker.
En god mann. En edel mann.
Ordene hans hjemsøker deg fra graven,
og selv en sykehusvisitt hjelper ikke.
Du har startet brann etter brann, men det er aldri nok,
for tiden flyr som en giftpil, og skjebnens makt fanger oss alle.
Du lever visst opp til ryktet ditt. Vi burde ha kommet før.
Bare en smakebit av madame Lulus krefter.
Jeg ser at du er en mann med store spørsmål.
Og store spørsmål må stilles krystallkulen.
Jeg trodde alltid krystallkuler var like falske som de øyenvippene.
Nei. De er like ekte som juvelene på den bitte lille forlovelsesringen din.
Hvordan virker den?
Det er for vanskelig til å forklare.
-Prøv. -Greit.
Én gang om dagen, når åndene kommer, kan du stille kulen ett spørsmål,
så kommer åndene i røyk og i ild for å svare på
det ditt hjerte lyster.
Det virker plausibelt.
Nei da! Det virkelig helt troverdig!
Si meg, min Olaf.
Hva lyster ditt hjerte?
Spør hvor vi finner barna.
Spør etter sukkerbollen.
Det er lett. Lån meg ditt øre, madame Lulu.
Det er bare en ørering, men ok.
Overlevde en av Baudelaire-foreldrene brannen?
Du får svaret i morgen.
I morgen?
Sånn er krystallkulen. Dags- og nattskift, som på fabrikk.
Hva skal vi gjøre i kveld?
Skåle. For å få svar på alle spørsmål.
Til en rimelig gruppepris.
Hent bagasjeromvinen!
Hva skal jeg gjøre?
Skal jeg ringe henne? Hva om stefaren min svarer?
Lurer på om han er sint ennå.
Det er nifst. Madame Lulu vet alt om oss.
Ikke fra den krystallkulen.
Spådom er nok lureri,
men noen har sagt dette.
Hun vet kanskje om mor eller far overlevde.
Vi kan ikke vente, Sunny. Olaf kan se oss.
Dessuten er det sultne løver i området.
MISFOSTRE ØNSKES
Ledige stillinger i Misfostrenes hus.
Med jobb kan vi bli og finne ut hva hun vet og hvordan.
Vi ser ikke ut som misfostre.
Jeg har en idé.
Det er ansiktsmaling.
Og for store klær.
Male mitt ansikt?
Trodde jeg ville hatt all bagasjeromvinen jeg ønsket nå.
Mama sa jeg ville bli stjerne.
Du snakker aldri om moren din.
Ikke moren min.
Det var kvinnen som eide husbåten.
Vi ble enige om at innen jeg var 28, skulle jeg bo i et slott laget av suksess
og lese mine egne utrolige teaterkritikker
i en seng full av penger.
Lykkelig, ikke sant?
-For en fascinerende historie, min Olaf. -Din Olaf?
Men det er leggetid.
Krystallkulen trenger hvile før du får det store åndesvaret i morgen.
CALIGARI KABINETT
Hva er i det store, mystiske skapet?
Hold deg unna Caligari kabinett.
Hørte dere noe?
Hvem kan det være så sent?
Sikkert en flokk sultne løver.
Kom frem, hva enn du er.
Du...
Hvem er dere?
Vi er tre... to misfostre. Vi så annonsen og leter etter jobb.
Du er sannelig motbydelig, med de to hodene.
For sent for intervju. Kom tilbake i morgen.
Tullprat! Audition er en av spesialitetene mine.
Lulu, la meg erte... Nei, torturere...
Intervjue disse misfostrene til tivolishowet ditt.
Denne veien.
Utenom å få flere papirkutt på samme dag
og å få vite at din verste fiende har fått gratis is,
er en av livets mest ubehagelige opplevelser et jobbintervju.
-Hva sa dere at dere het? -Det sa vi ikke.
Fra introduksjonen...
Jeg heter Beverly, og dette er mitt andre hode, Elliot.
...deltar du i et ritual
som sannsynligvis blir ydmykende og faretruende.
Det må være vanskelig å ha to hoder.
Veldig vanskelig. Vanskelig å finne klær.
Jeg la merke til skjorten din.
Jeg har en helt lik, men ikke like skitten. Den er veldig in.
Misfostre bryr seg også om mote.
Hva med å spise? Sliter du med det?
Ja.
Du blir kanskje bedt om å utføre meningsløse oppgaver
du ikke kan si nei til.
Altså, jeg...
Få se hvor mye du sliter.
Her, spis denne maiskolben, ditt tohodede misfoster.
Og du blir nøye iakttatt og må late som
du er mye mer entusiastisk enn du er.
-Se på dem! -Kan ikke spise en maiskolbe!
Så sært!
Og du blir nok evaluert,
som her betyr satt på prøve etter prøve
bare for å ydmyke deg.
Plukk maisen opp fra bordet, misfoster.
Det verste med jobbintervju
er at det sannsynligvis gjør deg fortvilet,
enten du umiddelbart blir avslått
og må gå arbeidsledig
gjennom et øde landskap og gråte og sukke,
eller du blir ansatt
og må gå gjennom det samme øde landskapet
og gråte og sukke, men få betalt for det.
Det er det morsomste jobbintervjuet jeg har sett!
Du må ansette disse misfostrene, Lulu.
Publikum elsker slurvete spising. Tro meg.
Hva er det?
En slags vill baby.
Det er ulvebarnet Tsjallabo.
Moren, en jeger, falt for en kjekk ulv.
Det er barnet deres.
Visste ikke at det gikk.
Kanskje gøy å se henne spise mais.
Her, Tsjallabo!
Hun er litt vill.
Folk liker alltid vold. Tsjallabo er også ansatt.
Fra showet i morgen av skal Beverly og Elliot spise mais
og ulvemisfosteret angripe publikum.
Har dere spørsmål?
Selvsagt ikke. De er heldige som har jobb.
Uten tivoliet hadde de jobbet på personalavdelingen
med de andre misfostrene.
Du er både kjekk og vis, min Olaf.
-Kjekk? -Profesjonelt talt.
Ulv, tohode-ting, gå til Misfostrenes hus
og få arbeidslosji.
Og helseforsikring, selv om sykehuset her omkring er...
-Nedbrent. -...lagt ned.
Gå nå.
Med mindre du fortsatt er sulten. Mye mais her.
Vi skal spise dem som vanlige folk, men dere misfostre er ikke som oss.
Ikke som oss! Ikke som oss!
-Ikke som oss! -En av oss!
En av oss! En av oss!
Ikke rop, Hugo. Vi ser dem.
Jeg er bare glad.
Sjelden vi får nye kolleger her.
Vi fikk en ny madame Lulu.
Stille. Dere avbryter meditasjonen min.
Jeg visualiserte en verden der det ikke feilet meg noe,
i motsetning til å være et fælt misfoster.
-Popkorn? -Vi liker ikke mais lenger.
Ikke rart dere mangler appetitt.
Dere har det nesten like ille som meg.
Jeg er vant til stirring.
På grunn av det pene ansiktet?
Og den symmetriske kjeven?
Snilt at dere later som dere ikke ser det.
Jeg holder popkornet i to jevnsterke hender.
Bare si det. "Se på Kevin, det tvehendte misfosteret."
Tvehendt?
Både høyre- og venstrehendt?
Dere har hørt om meg.
Reiste dere til innlandet
for å stirre på en som kan skrive navnet med begge hender?
Vet bare hva tvehendt betyr.
Jeg visste du var smart. Du har dobbelt så mange hjerner.
Bedre enn pukkelrygg.
Hodene og hendene er kanskje sære,
men dere har i hvert fall normale skuldre.
Hva skal man med normale skuldre når hendene
er like gode til å holde kniv og gaffel?
Det er deprimerende å være så sær,
men du har det i det minste bedre enn meg.
Jeg heter Colette. Le deg ferdig nå.
Alle ler av slangemennesker.
Slangemenneske?
Kan bøye kroppen inn i alle slags merkelige stillinger.
Ser du? Jeg er et skikkelig misfoster.
Det er utrolig. Sunny er enig. Nei, Tsjallabo.
Så høflig. Men jeg skammer meg.
Du kan vel bevege deg vanlig og ikke vrenge deg?
Jeg er med i Misfostrenes hus.
Ingen betaler meg for å være normal.
Det er et dilemma. I morgen
venter publikum på å se at Colette vrenger seg inn i rare stillinger,
at Kevin skriver navnet med begge hendene,
og at jeg prøver på en jakke.
Dere trenger ikke.
Du høres ut som forrige madame Lulu.
Hun oppfordret oss til å søke på høyskole.
Tilbød seg å betale skolepengene.
Men vi hadde vært misfostre.
Hvilke andre jobber kunne vi hatt?
Jeg går og popper popkornet til kiosken.
Jeg gjør piperensere til fingerdukker
som selges i gavevogna.
Jeg må ordne tivoliets markedsføring og merkevare.
Hvis dere vil hjelpe,
kan dere plukke paljetter ut av skittentøyet.
De havner overalt.
Det er vanskelig der ute. Vi misfostre må holde sammen.
Utnyttelse.
Ingen bør bli latterliggjort, på eller av scenen.
Så leit at vi må lyge for dem.
Bare sånn vi får svar fra madame Lulu.
Om vi kan stole på henne.
Var det noe rart ved henne?
Alt er rart ved henne.
Føles som om vi har sett henne før.
God natt, min Olaf!
Min Olaf.
Samme det. Sov godt,
og i morgen får du et stort, viktig svar
på det store, viktige spørsmålet.
God natt.
-Det går bra. Jeg kan gå. -Nei.
-Se. -Kjære, du kan ikke gå.
Det er meg.
Det er meg. Vi har en komplikasjon.
Nei.
Det er verre enn som så.
Hva vet du om den overlevende etter brannen?
Stoler ikke på madame Lulu.
Hun er en heks i innlandet som driver tivoli.
Hvorfor ikke?
-Aksenten virker falsk. -Din virker falsk.
Hvis hun er så flink, hvorfor bor hun her
i stedet for i byen med eget TV-program?
Prøvde det i ni år. Se hva som skjedde.
-Liker ikke måten hun ser på deg på. -Kjære.
Da jeg var på scenen
eller nå og da i diverse lavsikkerhetsfengsel,
tilbød fremmede kvinner meg ting støtt.
Blomster, smakfulle bilder, frierier.
Noen av dem var rike.
Rike enker som ble betatt av min skurkaktige sjarm,
som ikke skjønte seg på arven sin.
Og sa jeg ja?
Det er ikke poenget. Du så hva spådamen får til.
Hun sier alt vi trenger å vite. Vi må bare smøre henne litt.
Som en maiskolbe.
Vi blir her i noen dager. Lar truppen jobbe.
Og når hun er smurt...
Én sprut eller to?
Jeg blir med deg.
Nei. Bli her og gjør ferdig portrettet.
Kjære?
Kjære!
Nesen er helt feil.
I likhet med geitunger begynner vi i mørket.
Jeg er glad vi er alene, Lulu.
Jeg har så mange store spørsmål.
Hvis du kan overbevise åndene om å svare på et par i gangen,
hadde jeg kanskje gitt deg en spesiell belønning.
Først må vi diskutere betalingen.
Betaling? Som i penger?
Caligari tivoli sliter.
Madame Lulu vurderer et nytt show,
og i hovedrollen, en berømt skuespiller...
-Jeg gjør det. -Bra.
Nå påkaller vi åndene.
Ånder!
Jeg er ikke...
Fikk du frysninger?
Det er åndene som ankommer.
-Hvilke ånder? -Gjenferd fra fortiden din.
Gjør det deg nervøs?
Ikke meg. Null hemmeligheter og ingenting å skjule.
Bra.
Magi er skjørt, som en øyenstikker.
Eller en kvinne i øyenstikkerkostyme.
-Hvordan visste du det? -Åndene vet alt.
Du kom for å spørre om overlevende etter Baudelaire-brannen,
og madame Lulu har svaret.
Nei!
Fem minutter! Fem minutter til showet starter!
En av oss!
Velkommen til Misfostrenes hus. Sjonglerer du, eller...
Jeg er en vanlig mann med krokhender.
Jeg er sjalu. Hvilken krok foretrekker du? Vil du ha mysli?
-Kan ikke spise mysli. -Ikke vær dum.
Vi kan sveise fast en skje...
Jeg kan ikke fordi jeg må følge ordre.
Dere misfostre bør gjøre det bra,
for sjefen er sur.
Madame Lulu sa at en av Baudelaire-foreldrene lever!
Det er et mirakel!
Mirakler er som kjøttboller:
Ingen blir enige om hva de består av,
hvor de kommer fra eller hvor ofte de bør vise seg.
Hva sa du?
Det var en frastøtningslyd.
-Om Baudelaire-familien. -Bryr dere dere?
Har lest om dem i Dagens Punctilio.
Vi er interessert i de barna.
Som åpenbart er uskyldige.
Man kan kalle en soloppgang et mirakel,
men det skjer hver dag og for tidlig om morgenen.
Foreldrene skulle være døde,
men madame Lulu så at en av dem overlevde i krystallkulen.
Andre kan si det er et mirakel å hoppe av et tog uten å dø,
men det skjer hver dag og for tidlig om morgenen.
En overlevende? Hvor?
Det sa ikke krystallkulen.
Lulu sa den svarer i morgen,
fordi det var et nytt spørsmål.
Ikke si det til sjefen. Det svir.
Sa han hvordan det virket?
Han sa teltet ble kaldt,
fyltes av røyk og ild, og at han så gjenferd fra fortiden.
Magi, ikke sant?
-Vi vet ikke om det stemmer. -Om det gjør det?
Mirakel.
Da må vi vite hvor hun får informasjonen fra.
Vi sniker oss inn i teltet.
Enda en likhet mellom mirakler og kjøttboller:
Det kan virke som de er én ting, men vise seg å være en annen.
Dette kan skje på en hemmelig organisasjons samling,
spesielt på en middelmådig italiensk restaurant.
Det hendte Baudelaire-barna da de håpte
på å finne et mirakel i teltet.
Er dere misfostre klare til showet?
Men i stedet fant de noe verre.
Kjøp popkorn!
Den har ikke stått fremme siden i går!
Brus! Sunn brus!
Jeg selger en for-tilberedt pølse jeg fant på bakken.
Hvis en av foreldrene våre overlevde, hvor er de?
Hvorfor leter de ikke etter oss?
Kanskje de har lett overalt, men finner oss ikke fordi vi stadig flytter.
Da burde vi bli her og finne ut så mye som mulig.
Uten å bli gjenkjent.
Dere misfostre bør gjøre det bra.
Kjæresten min sa at hvis ikke kan jeg slå dere med en tagliatelle grande.
Hva er det?
En italiensk pastasort. Og grande er italiensk for stor.
Ja, men ingen spurte deg.
Dette er en stor nudel truppen laget som pisk til meg.
Italiensk mat er in,
men det er fuktig og ubehagelig å bli pisket av den.
Hvordan er nudelen?
-Nydelig. Hvordan er publikum? -Tja, det...
Det er en matiné.
Mine damer og herrer, gutter og jenter, ungdommer av alle kjønn!
Kjøp rimelige kioskvarer nå,
for misfostrenes show begynner snart!
Se på de misfostrene!
En mann har kroker i stedet for hender!
Jeg er ikke misfoster. Jeg spiller dampfløyteorgel.
Velkommen, velkommen Til Misfostrenes hus
Nå får dere snart se folk Som er ekle som små lus
Sett dere ned, venner Slapp av, venner
Her er det ingen formalitet
For når du ser disse folkene Blir du glad for din normalitet
Velkommen, velkommen Til Misfostrenes hus
Nå får vi frem de særingene Som gir deg helt festrus
Den første er en mann Beklager, han er ekkel
Han har normale skuldre Men stakkaren har pukkel
Se på ham.
Pukkelen er forårsaket av ryggradsmisdannelse.
Ryggrader!
På med klærne, Hugo!
Er det ikke morsomt?
Han får ikke på jakken.
Kan noen hjelpe ham?
Velkommen, velkommen Til Misfostrenes hus
Får ikke makne raringer Selv i byens sus og dus
Så langt har du sett én mann Men du får mer for pengene
En real misfosterjente Som vi kaller slangemenneske
Hun ser normal ut.
For det utrente øye, hvis utrent betyr:
"som aldri har sett dette mennesket gjøre disse tingene."
-Det er faktisk... -Se på henne.
Tenk å være ved siden av henne på yoga.
Så flaut.
For henne.
Velkommen, velkommen Til Misfostrenes hus
Føler du deg skremt? For dette kommer nok bardus
Snart kommer et gedigent sjokk Det sier jeg deg plent
For vårt neste misfoster Er både høyre- og venstrehendt
Er han...
Han er tveegget.
-Hva? -Tvetydig.
-"Tvehendt". -Tvehendt!
Skriv navnet ditt, Kenneth.
-Kevin. -Jepp.
Mine damer og herrer, signaturene er omtrent identiske.
Har aldri sett to mer identiske ting før.
Så sært. Ikke sant?
Skjul øynene nå,
med mindre dere er modige nok til å se en mann som barberer seg med begge hendene.
Beklager om dette er for sjokkerende for barna til stede.
Det var ydmykende,
-så da gikk det vel bra. -Jepp.
Da er vi nestemann.
Dere kommer til å elske neste nummer.
Men først, applaus for sirkusdirektøren!
Velkommen, velkommen Til Misfostrenes hus
Hold øynene vidåpne Sluk synet her som brus
Disse misfostrene husker dere Til sengs med deres goder
For den ene er halvt ulv Og den andre har to hoder
Dere hørte kjæresten min. Ut!
Med mindre dere vil ha pasta-arr.
Se, mais! Noe vanlige mennesker kan spise.
Kan du spise mais, vanlige menneske?
Foretrekker asparges.
Jeg mener nydelig mais.
Disse nye misfostrene gjør disse maiskolbene til et motbydelig rot,
mens en av dem mer eller mindre knurrer.
Bare le, kom med smakløse vitser
og kjøp drikke til å kaste på misfosterhodene
til Beverly og Elliot og ulvebarnet Tsjallabo!
-Jeg vil se mais som blir dårlig spist. -Ja.
Spis den pokkers maisen.
Ingen trenger å være vitne til
den grusomme og ydmykende forestillingen som så fant sted.
Velkommen, velkommen Til Misfostrenes hus
Jeg sa velkommen, velkommen Til Misfostrenes hus
Helt i mål nå
Velkommen, velkommen
Til Misfostrenes hus
-Det var grusomt. -Det var ydmykende.
De som synes det er morsomt å miste en maiskolbe, burde miste den selv.
I stedet for å bli ledd av
kunne vi ha funnet ut hva madame Lulu vet.
-Vi må inn i det teltet. -Det var grusomt. Det var ydmykende.
Det er ille nok at jeg må slå i hjel tid her
mens mystiske ånder løser problemene mine.
Men jeg gjør det beste ut av det.
Jeg holdt en av mine beste forestillinger, og det var omtrent ikke publikum.
Det var tre mennesker.
Caligari tivoli sliter, sa jeg.
Ikke en god forretningsmodell å ha et tivoli i innlandet.
Berg-og-dal-banen er... Hva heter det, defekt.
Og en omflakkende flokk sultne løver ødelegger for turistnæringen.
Jeg oppga ikke en glamorøs teaterkarriere i byen
for å opptre for tomme tribuner.
Du oppga den for å jage foreldreløse.
De er ikke foreldreløse om ene forelderen lever!
Åndeverdenen gir deg snart svar.
Min Olaf må være tålmodig.
Jeg er lei av å være tålmodig.
Vil du at et muldyr skal flytte seg, kan du belønne det med en gulrot
eller slå det med en kjepp.
Jeg vil ha svar på spørsmålene,
og jeg vil ha et publikum verdig storheten min.
Jeg må fylle tribunene med beundrende folkemengder,
men også minne enkelte folk om at jeg bør fryktes og lystres.
Men hva kan få til det?
FRYKTELIG BEIST-ANSAMLING
Kanskje jeg kan slå to muldyr med én kjepp.
Jeg må på et viktig ærend.
Mens jeg er borte, grav en grop.
Skal min Olaf dra?
Ja. For å hente en gave til deg.
-Hva slags gave? -Ingen av armbåndene mine.
Det er en overraskelse.
Jeg må låne denne.
Hva ser dere misfostre på?
Vi lurte på om du hadde kommentarer til opptredenen vår.
Det ene hodet var bra.
-Hva tror du han planlegger? -Ingenting bra.
Men det gir oss en mulighet. Kom.
Kom. Du kan si hva du synes om kjolen min.
Vi har ikke mye tid.
Esmé kan ikke distrahere madame Lulu lenge.
Olaf sa teltet ble kaldt og fyltes med røyk,
så så han gjenferd fra fortiden.
-Hvordan? -Ikke magi.
Kanskje sløyfen Sunny ga meg på sykehuset, kan hjelpe meg å tenke.
Gass fra karbondioksid i en tørrismaskin kan forklare kulden og røyken.
Kaldt.
Hørt om illusjoner med prosjektører og en prismatisk linse.
Om kulen er linsen...
-Må prosjektøren være under. -Nettopp.
Bildene ser ut som ånder gjennom krystallkulen.
Hun bruker vitenskap og teknologi så folk tror det er magi.
Hun fortalte Olaf alt om oss. Hvordan visste hun det?
Dagens Punctilio.
Da er hun falsk og vet ikke om en av foreldrene våre lever.
Beklager, Klaus.
Jeg ønsket også et mirakel.
Alt kan ikke være falskt.
Må være noe her som ikke bare er juks.
Som en veldig vis...
Onkel Monty.
-...livet er en esoterikkens gåte. -En esoterikkens gåte.
-Jeg savner ham. -Jeg også.
Tante Josefine som danser.
Hun ser så glad ut.
Og modig.
La oss danse.
Beklager. Jeg ser ikke uten brillene mine.
-Dr. Orwell. -Hun er også borte nå.
Så mange her er døde.
Som å se gjenferd fra fortiden.
-Hvorfor har Lulu dette? -Fordi alt er koblet sammen.
FBA angår Jacques Snicket,
foreldrene våre, vergene våre.
Og Olaf og Quagmire-familien.
-Og oss. -Og madame Lulu.
Kanskje hun vet om foreldrene våre.
Har ikke sjekket kabinettet.
-Som et hemmelig bibliotek. -Ser ut som Olafs kostymer.
-Umulig, de er i bilen. -Jeg tror de er med i samme samling.
-Det står: "Forskjellige bløffeantrekk". -Mer FBA.
Flere filmer.
FILMATISK BEFORDRINGSAGENTUR
De spiser føttene dine
De gnafser på hendene dine
Vi så denne med onkel Monty.
Du er en smakfull...
Det jeg vil at folk skal få med seg fra filmene mine, er temaene,
figurene og de hemmelige beskjedene i undertitlene.
Figuren min sier kanskje:
"Deborah, gi meg tilbake sofabordet."
Men gjennom kikkerten ser man ordet "avdeling".
I møte med en frivillig vet man hvem de følger
-ved hjelp av en kode. -Jacques Snicket.
"Verden er stille her."
Som i Duncans notatbok.
Etter tapet av vår beste løvetemmer og ektemannen hennes
har De frivillige beistagentene rømt til innlandet.
Jacquelyn?
"Unge dame, har du vært god mot moren din?"
Den koden betyr du må flykte, for huset ditt brenner.
Larry, servitøren vår.
Sekretærforkledning.
Båtkapteinforkledning.
Brudeforkledning.
Betjentforkledning.
Brannstifterforkledning.
Forkledningssamlingen.
Disse mappene inneholder en rapport om de tragiske hendelsene...
-Hvem er det? -Ligner på Jacques.
...ved Havssvertet, som ikke kunne fortelles før nå
av respekt for de overlevende og på grunn av opphavsrett.
Få et smil fra de nygifte. Begge parene. Klare?
Tre, to, én...
Gorgonzola!
-Foreldrene våre. -Vergene våre.
De var i samme organisasjon.
-En hemmelig organisasjon... -Med koder.
-Forkledninger. -Og brannslukking.
Frivillige, brannslukkende organisasjoner heter...
Frivillig.
-Brann. -Avdeling.
-Frivillig. -Brann.
Avdeling.
FBA.
Jeg vet hemmeligheten din.
Jeg skjønner ikke hva Mrs. Squalor sier.
Ms. Squalor. Dropp aksenten. Den lurer meg ikke. Jeg vet hvem du er.
Selvsagt gjør du det.
Jeg er madame Lulu, spådame ved Caligari tivoli.
Og jeg er Esmé Gigi Genevieve Squalor,
byens sjette viktigste finansrådgiver,
ikke behandle meg som en skolebibliotekar som akkurat gikk av trikken.
Den patetiske sminken. Den latterlige parykken.
-Jeg vet hva du driver med. -Hva da?
Du prøver å stjele kjæresten min!
Hva? Nei.
Jeg vet ikke hva du snakker om, gi deg.
-Gi deg. -Det var det jeg sa.
Jeg har blitt dratt med rundt i innlandet,
uten in restauranter eller butikker.
Tvunget til å lage min egen kjole av teltrester.
Jeg nekter å bli erstattet av en tivoliarbeider.
Hold deg unna kjæresten min, ellers vet jeg ikke hva jeg gjør.
Umulig å vite hva noen vil gjøre i fremtiden,
for det er umulig å kjenne fremtiden.
En krystallkule kan ikke spå
at en øyenstikker kan utløse et fjellskred ved å slå med vingene,
eller at en kvinne i øyenstikkerkostyme kan utløse en rekke uheldige hendelser
ved å stjele en sukkerbolle.
-Lulu kan komme når som helst. -Vi må skynde oss.
Men jeg vet at Baudelaire-barnas liv
skulle til å bli forandret av en overraskende ankomst.
Dere!
Dere.
Hvem er du?
En gammel venn, Baudelaire-barna.
Biblioteket.
Jeg er så glad vi fant hverandre.
Jeg sa Baudelaire-barnas liv
ville bli forandret av en uventet ankomst.
Det som uventet ankom, var en flokk sultne løver.
Og denne historien skal til å bli mye, mye verre.
Tekst: Birthe Lorgen