NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Katsokaa nyt pois
Katsokaa muualle vaan
Tämä ohjelma iltanne pilaa Koko elämänne kaikkoaa
Jokainen jakso kauhistuttaa
Joten pois nyt katsokaa Aina vaan
Baudelairet piileksivät Tivolissa kummajaisten
On kreivi Olaf karmeimmillaan Jälkeen viikkojen
Ovat leijonat nuo takamaan Nälissään ja hurjina
Ei yksikään muu ohjelma Ole tätä huonompi valinta
Pois nyt katsokaa Katseenne kääntäkää
On tiedossa vain pelkoa Ja pelkkää ikävää
Järkevää mielipidettä kysykää Ja vastaukseksi saatte
Katsokaa nyt pois
Katsokaa muualle vaan
TIHUTÖIDEN TIVOLI: OSA KAKSI
Katsokaa nyt pois
Muualle nyt vaan katsokaa
Tivoli Tiritombassa ei ole enää telttoja.
Takamaille saapunut tutkija -
pystyisi hädin tuskin näkemään, että täällä on ollut tivoli.
Täällä on jäljellä vain kehnosti kaivettu kuoppa...
palaneita jäännöksiä...
ja tuhkaa.
Tällaisina öinä -
mietin pimeydessä väijyviä pelottavia petoja -
ja aprikoin, mikä niiden osa on pelottavin.
Ehkä hampaat, kynnet tai karvat,
jos on allerginen.
Minusta kaikkien petojen pelottavin osa on vatsa,
sillä jos sen näkee, on tullut syödyksi.
Sen takia sanonta "pedon vatsassa" -
tarkoittaa olemista "kauheassa paikassa, josta on vaikea paeta".
Olen Lemony Snicket, ja ennen jakson loppua -
"pedon vatsassa" kuuluu kolmesti -
näiden kertojen lisäksi.
Siksi kannattaa lopettaa katsominen nyt,
ennen kuin tarina on niin pelottava,
että tunnet itsekin olevasi pedon vatsassa.
Tuotakaan kertaa ei lasketa.
Nyt on kiire. Kreivi Olaf tulee pian,
ja me olemme pedon vatsassa.
Miksi ennustajan valeasu?
Ennustaja on kirjastonhoitaja, joka hämää.
Menetin teidät Vaaksavaarassa, mutta en unohtanut teitä ja ystäviänne.
Kun Quagmiret siepattiin,
lähdin kaupunkiin heitä pelastamaan.
-Tapasin Jacquesin ja liityin VPK:hon. -Vapaaehtoiseen palokuntaan.
Hekin yrittivät pelastaa Quagmiret.
Olimme onnistua kylässä,
mutta Olaf iski.
Tein sopimuksen Esmén kanssa, jotta pääsimme vapaaksi.
Jacques jäi sinne, kun etsin urheinta agenttiamme.
MADAME LULU TIETÄÄ KAIKEN!
VPK kerää tietoja täällä tivolissa.
Madame Lulua ei ole oikeasti.
Se on peitenimi, jota kukin vapaaehtoinen käyttää.
Vapaaehtoiset vaihtuvat.
Edeltäjäni lähti taksilla sairaalaan -
hakemaan erittäin tärkeää sokerikkoa, ennen kuin Esmé saa sen käsiinsä.
Mutta hän ei ole tullut takaisin.
Ja Jacques...
Hänkään ei palaa.
-Hän yritti auttaa. -Hän oli urhea.
Saimme Quagmiret turvaan.
Sepä ihana kuulla.
Te olette suurenmoisia lapsia.
Olaf on täällä, ja olemme vaarassa.
Pidättelen Olafia, kunnes edeltäjäni palaa. Hän tietää, mitä tehdä.
Olaf on alkanut epäillä. En tiedä, miten kauan voin huijata.
Valepukusi on hieno.
Niin teidänkin. En ollut tuntea teitä.
Miten tunsit meidät?
Silmienne pilkahdus tarkoittaa terävää älyä.
Se pätee vapaaehtoisiin.
Madame Lulu...
Olivia.
Jacques sanoi viestissä, että toinen vanhemmistamme ehkä selvisi.
Sanoit niin kreivi Olafille.
Sanoin sen pitääkseni hänet täällä.
Mutta jos Jacques uskoi jonkun selvinneen,
se on varmasti totta. Hän ei erehtynyt ikinä.
SALAISTEN JÄRJESTÖJEN LYHYT HISTORIA
Olen lueskellut.
Järjestöjen historia.
Löysit sen.
VPK:n salainen päämaja on Kalmankukkuloilla.
Jos toinen vanhemmistanne olisi elossa, hän olisi siellä.
-Meidän on mentävä sinne. -Vien teidät.
Jacquesin mukaan Päämaja on kartalla.
-Mutta sitä ei ole merkitty. -Näytätkö?
Karttojen merkit ovat kuin koodeja.
Sininen viiva on joki. Mökit ovat leirintäalueita.
Viileiden puuskien kanjoni. VPK.
Siinä ei ole merkintöjä,
vain Jacquesin vahingossa jättämä kahvitahra.
Ehkä se ei ollut vahinko. Ehkä salaisella päämajalla on salainen merkki.
Kahvitahra on päämaja.
Ei kaukana.
Menemme sinne.
Meidän pitää odottaa edellistä Lulua.
Onko vuoristoradassa moottorit?
On, mutta ne eivät toimi, sillä jäähdytin ylikuumenee.
Vika on tuuletinhihnassa.
Jäähdytintä voisi viilentää väännön avulla.
Sen kunnostaminen -
veisi koko yön.
Lähdetään heti aamulla.
Pakkaan kirjani ja eväitä.
Harhautan kreivi Olafia siihen asti.
Olen halunnut auttaa teitä, siitä lähtien kun tapasimme.
Olemme menettäneet rakkaitamme, mutta löysimme toisemme.
Jos toinen vanhemmistanne elää, löydämme hänet.
Mennään, ennen kuin kreivi Olaf palaa.
Yhtä asiaa en ymmärrä.
Vanhempamme ja kreivi Olaf olivat VPK:ssa.
Onko VPK jalo vai paha järjestö?
Jacques sanoi, että se oli jalo.
He sammuttivat tulipaloja kirjaimellisesti ja kuvaannollisesti.
Tuli skismaa. Tiedättekö mikä se on?
Erimielisyys jäsenten välillä.
Toinen puoli päätti sytyttää tulipaloja.
Ja eräänä iltana oopperassa sokerikko...
Hyvät naiset ja herrat, on keskeytyksen aika!
Hitsi.
Äkkiä nyt.
TIVOLI TIRITOMBA
Jos olette teltassa, vaunussa -
tai miestenhuoneessa, peskää kätenne ja tulkaa tänne!
Tätä tietä!
Miltä näytämme?
Hiusnauhasi.
Hyvä.
SALOJEN SAIRAALA
Naiset ja herrat, pojat ja tytöt, kummajaiset ja normaalit ihmiset.
Minulla on ilo kertoa -
tivolimme uusimmasta nähtävyydestä.
Hyvä, sillä popcorn on mautonta.
Uutinen on hyvä.
Esitys on nyt paljon viihdyttävämpi -
minun lisäkseni.
Kuka tuntee muinaisen taidon nimeltä taikuisuus?
Hetkinen. Taikuvuus?
Se on magiaa.
Taikuus! Yrität sanoa "taikuus".
Aivan niin. Taikuus.
Olet oikeassa.
Ihme, että kuulet mitään, kun korvassasi on jotakin.
Mitä?
Katsokaa!
-Upea! -Huikea!
Kyyhkyset olisivat olleet hienompia.
Niinkö?
Entä tämä?
Huivi. Entä kaksi, kolme, neljä...
Kultaseni. Pelotat häntä.
Hyvä on.
Vielä yksi. Ja kuollut kyyhkynen.
Aika vaikuttavaa.
Mikä olisi hyvin vaikuttavaa?
Vaikuttavampaa kuin 17 huivia ja kuollut kyyhkynen.
Katsokaa!
Kuoppa täynnä nälkäisiä leijonia!
Naiset ja herrat, minulla on aivan erityinen yllätys.
Leijonat ovat lihansyöjiä, eli ne syövät lihaa.
-Ei ole yllätys. -Kaikki sen tietävät.
Näille leijonille ei ole annettu lihaa.
Ei murentakaan ruokaa. Ne ovat nälkäisiä.
-Julmaa. -Aika kehno esitys.
Palatkaa huomenna,
kun valitsemme yhden kummajaisen Kummajaistalostamme -
ja katsomme, kun leijonat ahmivat hänet kitaansa.
Ihmisen reaktio tuollaiseen uutiseen kertoo hänestä paljon.
Pahat ihmiset innostuvat,
tavalliset ihmiset kauhistuvat.
Joku ei voi salata riemuaan.
Joku toinen joutuu esittämään riemuitsevaa,
koska hän on valepuvussa.
Jotkut voivat kauhistua ja huomata samalla jotain hyödyllistä.
Jotain pitkää ja tärkkelyspitoista, joka sopii kastikkeisiin,
mutta jonka harjaantunut silmä tajuaa olevan ratkaisu.
Näin ilmeesi.
-Keksit ratkaisun. -Tagliatelle grande.
Nuudeli, joka on kreivi Olafin ruoska.
Voin käyttää sitä vuoristoradan moottorin korjaamiseen.
Korjaamme sen illalla.
Ruoka on valmista.
Tämä voi olla viimeinen tom kha gai -keittonne.
Mikä?
Thaimaalainen keitto,
jossa on kanaa, kasviksia, sieniä, inkivääriä,
kookosmaitoa ja vesikastanjoita.
Chabo raastoi inkiväärin hampaillaan.
Villihirviöstä on apua keittiössä.
Hänestä olisi voinut tulla loistokokki.
-Hänestä tulee loistokokki. -Ei leijonien kidassa.
En oikein pidä leijonaideasta,
mutta vieraat ovat innoissaan, ja se on hyvä tivolille.
Kaikki pitävät väkivallasta.
Ja sotkuisesta ruokailusta.
Kenenkään ei tarvitse kuolla viihteen takia.
On parempaakin puuhaa kuin kitaan joutuminen.
-Kuten mitä? -Kirjaimellisesti ihan mitä vain.
Tilaisuus voi koputtaa ovelle milloin vain.
Avatkaa, kummajaiset.
-Joutuin! Minulla on asiaa. -Minä joutunen.
Ollaan kiltisti.
Normaalit eivät puhu meille usein.
En vääntäydy omituiseen asentoon.
Käytän vain vasenta kättä. Oikeaa... vasenta.
Olen Esmé Gigi Genevieve Kurjimo,
ja kuten näette asustani, pidän kummajaisista paljon.
-Voi miten kilttiä. -Niin on.
Teetätin mekon näyttääkseni sen.
Tämä täytetty eläin -
on kuin kyttyräselkä,
ja tämä pikku naama on kuin toinen pääni.
Näytät kummalta.
Olen tietenkin normaali,
mutta halusin näyttää ihailuni teitä kohtaan.
Ihailen teitä niin,
etten pidä teitä työntekijöinä,
vaan lähimpinä ystävinäni.
Tarkoitatko sitä oikeasti?
Totta kai.
Olen kaikista mieluiten täällä.
Normaali ei ole sanonut ystäväksi.
Sitähän te olette: kummajaisystäviäni.
On tosi surullista, että leijonat syövät jonkun teistä.
Itkettää, kun ajattelenkin sitä.
Älä sure, läheinen ystävä.
En voi sille mitään.
Minulla on teille tilaisuus, joka voi tehdä meistä kaikista onnellisia.
Juurihan me sanoimme, että tilaisuus voi tulla milloin vain.
Se on totta.
Kerääntykää nuotion ympärille kuuntelemaan.
Sytytimme nuotion, kuten halusit.
Mikä tilaisuus se on?
Tarjoan teille tilaisuutta jättää työnne Kummajaistalossa -
ja liittyä kreivi Olafin seurueeseen.
Haluaisiko normaali mies työskennellä kanssamme?
Tietenkin.
Hän ei piittaa karmeudestanne,
kunhan noudatatte hänen oikkujaan.
Onpa hieno tilaisuus.
Et tykkää kyttyrää.
-Ei millään pahalla. -Niin.
Jos tarjous kiinnostaa, teette vain yhden pikku tehtävän.
Murhan.
-Kuulostaa hyvältä. -Sanoitko...
Huomenna -
kreivi Olaf valitsee jonkun leijonille.
Haluan, että valittu työntää Madame Lulun kuoppaan.
Pitäisikö murhata Madame Lulu?
Se on draamaharjoitus,
josta kreivi Olaf näkee, että rohkeutenne riittää seurueeseen.
Madame Lulun työntäminen kuoppaan ei ole rohkeaa.
Vain ilkeää ja julmaa.
Onko ilkeää ja julmaa täyttää ihmisten toiveet?
Te haluatte seurueeseen,
yleisö haluaa leijonille ruokaa,
minä haluan Lulun kuoppaan.
Tuo ei kuulosta niin pahalta.
Yksi teistä saa huomenna tilaisuuden -
täyttää kaikkien toiveet!
Miksi syötät Madamen leijonille?
Ymmärrätte sen vanhempana.
Tai et sinä.
Mitä nyt?
Tarjosin töitä.
Se on anteliasta.
En vain halua työntää Madamea leijonille.
Olen samaa mieltä.
-Chabo myös. -Puolittain.
Hänen susipuolensa haluaa nähdä sen.
-Olen innoissani. -Samoin.
Haluan seurueeseen.
Suostutelkaa kaksipäiset työtoverinne mukaan.
Miettikää tätä.
Ehkä hän ei ansaitse joutua leijonien kitaan.
Ihmiset eivät aina saa ansionsa mukaan.
Kuka tietää sen teitä paremmin?
Tehän olette kummajaisia.
Nukkukaa yön yli ja miettikää sitä.
Hyvä, Sunny.
Kun käsketään nukkua yön yli,
silloin ei yleensä ei saa unta laisinkaan.
"Nukkua yön yli" tarkoittaa -
"asian miettimistä, niin että ratkaisu löytyy aamuun mennessä".
Nukkuminen on helpompaa, jos ratkaisu on tehty.
Tuon korjaaminen ei ole helppoa.
Mitä nyt?
Sunnyn tekemä hiusnauha on hukassa.
Käykö tämä?
Violet mietti, pystyisikö hän -
korjaamaan vaunun tagliatelle granden avulla -
yön pimeydessä.
Irrota muratti, Sunny.
Anna pihdit ja jakoavain, Klaus.
Vilkaisen moottoria.
Klausia vaivasi Madame Lulun kartta -
ja parhaan reitin valitseminen vuorille.
Sunny pohti pitkää ajomatkaa -
ja sitä, pakkasiko Olivia tarpeeksi eväitä.
-Leijonatkaan eivät nuku. -Ne kuulostavat surullisilta.
Ja nälkäisiltä.
Säälin niitä.
Niitä ei saisi pitää nälässä.
Esmé oli oikeassa.
Leijonatkaan eivät aina saa ansionsa mukaan.
En ymmärrä,
miksi Hugo, Colette ja Kevin haluaisivat liittyä seurueeseen.
Ehkä normaali kohtelu ilahduttaa heitä.
Ehkä kreivi Olafin seurue toimii juuri siitä syystä.
He luulevat, ettei heillä ole muuta.
Onneksi me tiedämme määränpäämme.
Baudelairet ajattelivat salaista päämajaa -
ja sitä, odottiko toinen vanhemmista siellä.
Voitko lyhentää nuudelia?
Heidän olisi pitänyt muistaa Kreivi Olaf, jota myös vaivasi unettomuus.
Kuuntele tuota nälkää ja hillitöntä halua.
Eläinparat.
Ne saavat pian syötävää.
Puhutaan minun halustani. Haluan tietää eloonjääneen vanhemman sijainnin.
Lupasit vastata huomenna.
Keskiyö meni jo. Nyt on huominen.
Palaa aamulla, Olafini. Henget puhuvat ajallaan.
Parasta puhua.
Olen kärsivällinen mies, mutta kärsivällisyys on kuin vieras korostus.
Se käy hermoille.
Odota. Henget lähettävät näyn.
Teit kauhean teon jalolle miehelle.
Nyt saan nimen.
Jacques Snicket.
Jacques Snicket oli tielläni.
Kysy hengiltä, miten siinä kävi.
Mitä tämä on?
Vahinko kristallipallon kanssa. Onneksi ostan niitä tukusta.
Ei kai sinulla ole ollut vieraita Salojen sairaalasta?
Ei ole.
Komea Olaf on Madame Lulun ensimmäinen vieras pitkään aikaan.
Niinkö?
SALOJEN SAIRAALA
Mistä tämä on tullut?
Henget toimivat mystisellä tavalla.
Ja Madame Lululla oli äskettäin terveystarkastus.
Terveys on tärkeä asia.
Nähdään huomenna, Olafini.
Aivan varmasti.
YKSI KUMMAJAISISTA SYÖDÄÄN!
Hienoa.
-Hyvä. -Kiitos.
Meidän pitäisi päästä tällä vuorille.
Jaksaako se kuljettaa Madamen kirjat?
Kokeillaan.
Normaalit lapset ajavat vuoristoradalla.
Mennään.
Baudelairen lapset ovat kokeneet onnellisia hetkiä vain harvoin.
Tämä ei kuulu niihin.
Melko lähellä kuitenkin.
Kun tapaa vapaaehtoisen,
heitä voi testata salaisen lauseen avulla.
"Maailma on täällä hiljainen."
Se voi kuulostaa -
salaisen järjestön motolta -
tai vieraan sanoilta, kun hän tarjoaa kyydin -
ja kehottaa parantamaan maailmaa.
Kohtaamme menetyksiä.
Ehkä emme onnistu täydellisesti.
Voimme kokea häviöitä. Mutta emme katoa.
Niin kauan kun on jaloja ihmisiä,
jotka ovat tulenkantajia.
Oletteko lähdössä?
Täällähän sinä olet. Tulit aikaisin.
Henget nukkuvat kuin laiskat vuohet.
Käy juomassa aamiaisdrinkki Esmén kanssa -
ja palaa tunnin kuluttua.
Henget ovat silloin valmiita isoon ennustukseen.
En tarvitse ennustuksia.
Etkö?
Suunnitelmat ovat muuttuneet.
Minulla on oma esitys, ja yleisö on jo saapumassa.
Tulkaa leijonakuopan äärelle!
Te myös.
Tulkaa katsomaan väkivaltaista ja sotkuista ruokailua!
Onko pomon jättinuudelia näkynyt?
Katsokaa kummajaisia, rouva Bass.
Älkää sanoko nimeäni ääneen. Olen pakosalla.
Anteeksi. Innostuin vain.
Yksi kummajaisista syödään.
Toivottavasti.
Minulla on ollut tylsää pankkiryöstön jälkeen.
Kaipaan viihdettä.
Leijonat ovat kuulemma nälkäisiä.
Puhuitteko pankista?
Hyvät naiset ja herrat,
tämä saattaa olla elämänne jännittävin päivä.
Tervetuloa -
Tivoli Tiritomban suureen loppuhuipennukseen!
Kiitos.
Olen sirkustirehtöörinne kreivi Olaf,
mutta eri kreivi kuin se, josta lehdet kirjoittavat -
ja joka on kuollut.
Kuka arvaisi, että on olemassa noin monta kreivi Olafia?
Olemme komeita molemmat. Mutta se minusta.
Hyvät naiset ja herrat, tässä kuopassa on kaksi nälkäistä leijonaa.
Ja kuopan reunalla seisoo viisi maukasta kummajaista.
Pääsen eroon näistä vaatteista.
Kuulun kohta kreivin seurueeseen.
Työnnättekö Madamen kuoppaan?
Mitä vain, kunhan en ole kummajainen.
Katsokaa kummajaisia tarkasti.
Huomatkaa Hugon hirvittävä kyttyrä.
Käkättäkää Coletten älyttömälle kiemurtelulle.
Hihittäkää Kevinin molempien käsien järjettömyydelle.
Ivatkaa Beverlyä ja Elliotia, kaksipäistä kummajaista.
Ja melkein tukehtukaa nauruun susilapsi Chaboa tuijottaessanne.
Ehkä arpihuulinen mies.
Tai nainen rahojen kera.
En ole kummajainen, vaan katsoja.
Minulla on vain iho-ongelma.
Eivätkä nämä ole rahoja, vaan algebran tehtäviä.
En välitä, kunhan täällä on klovneja.
Pidän surullisista.
Hyvät naiset ja herrat, valintaseremonian on aika alkaa.
Kunkin kummajaisen nimi -
on kirjoitettu paperinpalaselle,
joka on taiteltu ja laitettu sievän neidon pitelemään laatikkoon.
Hän ei ole kovin sievä.
Näytelkää. Keksimme jotakin.
Hyvä yleisö,
työnnän käteni laatikkoon, valitsen yhden paperinpalasen,
avaan sen ja luen kummajaisen nimen ääneen.
Sen jälkeen kyseinen kummajainen kävelee lankkua pitkin -
ja hyppää kuoppaan. Sitten katsomme, kun mies syödään.
Tai nainen.
Onko kenelläkään kysyttävää?
Miksi sinä valitset nimen?
Idea on minun.
Onko tämä laillista?
Mitä... Älä pilaa tätä, poika.
Jos kysyt monimutkaisia,
odota autossani.
Hyvät naiset ja taa-taat, työnnän käteni laatikkoon.
Vedän esiin paperinpalasen,
jonka avaan hitaasti jännityksen lisäämiseksi.
Aikuinen mies avaa paperin. Huikeaa.
Opin ällistyttämään yleisöä urallani alueteattereissa.
Hyvät naiset ja herrat,
avaan nyt paperinpalasen ensimmäisen taitoksen.
Minua etoo moraalisesti.
Söin kyllä maassa lojuneen nakkisämpylän.
Avasin juuri toisen taitoksen tästä paperinpalasesta!
Taitoksia on enää viisi... neljä jäljellä.
Onko tämä pelottavaa?
Ei hätää. Tätä mainostettiin -
perheystävällisenä.
Leijonien kitaan joutuva on ansainnut sen.
-Kukaan ei ansaitse sitä. -Paitsi ehkä kreivi Olaf.
Ajatteletko samaa?
En pidä siitä, mutta kyllä.
Avasin taas taitoksen, joka oli viimeinen!
Mitä tässä...
Hyvä yleisö,
päivän onnekas kummajainen todistaa, että kaksi päätä on parempi kuin yksi.
Astukaa esiin, Beverly ja Elliot.
-Se olisi ilkeää. -Emme voi muuta.
Kiitos. Olemme innoissamme.
Olkaa hyvä vain.
Hypätkää kuoppaan, jotta näemme leijonien ahmivan teidät.
Mitä nyt?
-Minä ja toinen pääni mietimme. -Molemmat.
Kummajaisen hypyn sijaan -
olisi jännittävämpää...
Jos hänet työnnettäisiin sinne.
Se olisi väkivaltaisempaa.
Hyvä!
Haluan nähdä, kun kaksipäinen heitetään sinne.
Haluan nähdä, kun joku työnnetään sinne.
Ketä ehdotatte niin vaaralliseen tehtävään?
Sinua.
Olet esityksen tähti.
Totta.
Haluan, että sirkustirehtööri heittää kummajaisen kuoppaan!
Teen sen ilomielin.
Tämä on suuri kunnia,
mutta en pysty tulemaan tätä lähemmäs.
-Miksi et? -Minulla on kissa-allergia.
Niinkö?
En tiennyt allergioistasi.
Minä keksin! Madame Lulu.
Voit työntää kummajaisen alas.
Tietenkin.
Madame Lulu on syy tähän kaikkeen.
Mitä sanotte, väkivaltafanit?
Madame Lulu heittäköön Beverlyn ja Elliotin kuoppaan.
Lyökää hänet liikkeelle!
Se ei ole tarpeen.
Olen jännityksestä jäykkänä.
-Mitä teemme? -En tiedä.
Lopettakaa kuiskailu.
Kasvatamme jännitystä.
Sitä on jo tarpeeksi.
Olemme odottaneet tätä hetkeä.
Jos Madame Lulu ei uskalla tehdä sitä,
vapaaehtoinen auttaja saa erikoispalkkion.
Me kaikki olemme tarpeeksi rohkeita!
Kummajaiset eivät ole rohkeita.
Olemme me.
Voimme todistaa sen sinulle, jotta voit palkata meidät.
-Mitä? -Oivallinen ajatus!
Teen sen!
Ei kun minä!
Teen sen kaksin käsin!
En halua kummajaista työkaveriksi!
Teen sen Esmén vuoksi!
Minä teen sen. Elin opettajan palkalla.
En välitä, kenet syödään. Haluan tuntea eläväni!
En tiennyt yleisön osuudesta.
En halua odottaa!
Työnnän jonkun sinne itse!
Luottakaa minuun.
-Ei! -Menkää!
-Mutta... -Olen takananne.
Olen ollut koko ajan.
Menkää!
Et ole ennustaja, vaan se kirjastonhoitaja!
Olen vielä enemmän. Olen vapaaehtoinen.
Kiitos vapaaehtoisuudestasi.
Nyt on erikoispalkkiosi vuoro.
En saanut tavata Olivia Calibania,
mutta veljeni rakasti häntä.
Olivialla oli uteliaisuutta, tarkka moraalinen kompassi -
ja hyvin hoidettu kirjakokoelma.
Hän oli samanlainen kuin moni tuntemani kirjastonhoitaja.
Rohkea ja jalo ihminen,
joka ei ansainnut kohtaloa pedon vatsassa.
-Tuo kuulosti... -Olivialta.
Hänen kuolemansa on syytämme.
Ei mietitä sitä nyt. Meidän täytyy paeta.
Luulin, että olisi hauska nähdä leijonien syövän jonkun,
mutta tuo oli...
-Hirveää. -Kauheaa.
-Sotkuista. -Se olisin voinut olla minä.
Kuka tahansa meistä.
-Haluan kotiin. -Niin minäkin.
Kirja.
Olivia lupasi löytää tämän.
Hän oli hieno ihminen ja kirjastonhoitaja.
-Esitys ei ole ohi. -Kreivi Olaf.
Mitä te pelkurit täällä teette?
Olen valmis -
ottamaan heidät seurueeseeni.
Kovin ystävällistä,
mutta ette halua pelkureita.
Totta kai haluamme. Jäseniä voi menettää.
Ajatelkaa Madame Lulua.
Ettekä voi muutakaan.
Poltamme tivolin. Sytytämme ensin vuoristoradan.
Katsokaa itse.
Ei.
Jos ette liity meihin, minne te voitte mennä?
Minne aiotte mennä?
ALUESUUNNITELMA
Kappas.
Anna se...
En ole nähnyt tätä vuosiin.
Näit ruskean tahran aamulla.
Kooditahran.
Se näyttää salaisen sijainnin, jota muut eivät huomaa.
Tämä tahra näyttää VPK:n päämajan salaisen sijainnin.
En ole käynyt siellä sitten naamiaisten.
Yritin työntää sudenkorentopukuisen naisen kielekkeeltä alas,
mutta siivet toimivat.
Kartta VPK:n päämajaan.
Tulipalosta selvinnyt piileskelee varmasti siellä.
Madame Lulu antoi meille viimeisen vastauksen.
Häntä tulee ikävä.
Pakkaa lapasesi, mirriseni. Lähdemme Kalmankukkuloille.
Jättiköhän Lulu muuta hyödyllistä?
En näe mitään.
Sinä taidat valehdella.
Toinen pääni puhuu totta.
Miksi täällä on sitten laatikollinen ruokaa?
Eikö ruoasta olisi apua pitkällä matkalla?
Chabo onnittelee sinua. Emme hoksanneet tuota.
Siksi olen pomo,
ja pomotan teidät kantamaan laatikon autooni.
Mutta sitä ennen saatte sytyttää teltan palamaan.
Ihanko totta?
Kyllä. Olette nyt sakissamme, kummajaiset.
Sytyttäkää teltta palamaan.
Tuhotkaa paperit, muistiinpanot -
ja kaikki Lulun roinat.
Tapaamme sen jälkeen auton luona.
Tule, Chabo.
Chabo haluaa jäädä.
En piittaa Chabon haluamisista.
Minä johdan hommaa, ei tuo pikkuhirviö.
Ala tulla... Lopeta murina.
Kiltti susihukka.
Onneksenne täällä on kirjoja ja filmirullia.
Ne ovat helposti syttyviä.
Polttakaa teltta -
ja liittykää susilapsen kanssa seurueeseeni.
On aika olla tulenkantaja.
Emme lähde kreivi Olafin mukaan.
Hän vei Sunnyn ja poltti kulkuneuvomme.
Pääsemme vuorille vain hänen kyydissään.
Jos poltamme tämän, olemme yhtä pahoja kuin hän.
Muuten emme tiedä, selvisikö toinen vanhemmistamme.
Tuttu tunne.
Ensimmäinen kertani oli vaikea.
Voin auttaa.
Ottakaa ruokalaatikko.
Te menette lahjavaunuun.
Vedämme sitä perässä.
Meillä on ahdasta uusien jäsenten takia.
Koukut käyvät kipeää.
Takakonttiin siitä!
Pirunkielisolmu pysyisi paremmin. Voin tehdä sen.
Hyvä. En osaa tätä yhtään.
Se oli kauheaa, Eleanora.
Vihje väitti Baudelairien olevan siellä,
mutta näin vain kummajaisia -
ja ennustajan, jonka leijonat söivät.
Kaikki syttyi palamaan. Onneksi lippu oli ilmainen.
Käväisen ensin pankissa.
Eräs opettaja -
pyysi yksityistä pankkiesittelyä.
Talletatteko?
Teen noston.
Mitä on ruoaksi?
Näin me ajamme auringonlaskua kohti.
Nyt on iltapäivä.
En tarkoita sitä.
Meistä tulee erittäin rikkaita.
Jäljellä olevat Baudelairet ovat pian erittäin kuolleita.
Pärjääkö Sunny kreivi Olafin seurassa?
Kukaan ei pärjää hänen kanssaan.
Mutta olemme pian vuorilla.
Löydämme Sunnyn -
ja pakenemme päämajaan.
Mitäköhän sieltä löytyy?
MATKAMUISTOJA
Joskus tarina päättyy ennen aikojaan.
Vastaamattomat kysymykset, kesken jääneet juonet ja jännitys -
peittävät maailman kuin lumi.
Kuin epäilyttävän tulipalon savu.
Olen Tarjoilijanne Larry.
Tulipalosta selvinnyt -
on tulossa päämajaan. Tulen heti.
Onko tuo savua?
Minä jännitän Baudelairien nykyistä tilannetta -
ja muita yksityiskohtia, joita en tiedä.
Veljeni taksin kohtaloa ja erään sokerikon sijaintia.
Ja edellisen Madame Lulun henkilöllisyyttä,
vaikka luotetut lähteet väittävät, että hän on nainen, jonka tunnen hyvin.
Jännittäminen on turhauttavaa,
kun ei tiedä, mikä mutkan takana odottaa.
Kuin olisi kielekkeen reunalla,
eikä tietäisi, putoaako,
ovatko kivet pohjalla teräviä ja ehtiikö huutaa.
Mutta elämä on sellaista.
Jännitysnäytelmää.
Beverly ja Elliot, painakaa punaista nappia ja puhukaa.
-Olemme täällä. -Katsokaa ulos.
-Teemme niin. -Toisesta ikkunasta.
-Älkää! -Mitä te teette? Lopettakaa!
Ennustajan ei tarvinnut kertoa, missä Baudelairet olivat.
Selvitin sen itse.
Kerron nyt tulevaisuutenne.
Paljon kärsimystä ja tuskaa ja sitten pitkä putoaminen pohjalle.
Tiedättekö, miltä se tuntuu? Minä tiedän.
Mutta asiani ovat paremmin.
Katkon siteeni epäonnistumisiini.
Ymmärsittekö?
Katkaisen köyden, jonka te sidoitte...
He ymmärtävät sen, kulta.
Hyvästi, Baudelairet.
Sunny!
Ja alas he menevät kohti pedon vatsaa.
Tekstitys: Kati Karvonen