EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Se en annen vei
Dette ødelegger kvelden Livet og denne dag for deg
Hver eneste episode Er bare trist og lei
Så se en annen vei
Se en annen vei
Baudelaire-barna er fanget i fjellet Det er veldig kaldt
Ingen sted å gjemme seg Kjeltringer er overalt
For en fæl start på denne Tredje og siste sesong
Den som fortsatt ser på Har ingen resong
Bare se en annen vei
Se en annen vei
Bare skrekk og gru
Og bryderier er på vei
Spør en sinnsfrisk venn: "Bør jeg se på?"
Og du får til svar:
Se en annen vei
PÅ TYNN IS - DEL 1
Se en annen vei
Til Beatrice
Da vi møttes var du pen og jeg var ensom.
Nå er jeg bare ensom.
Håndhilsning, kjæledyr og rå gulrøtter,
mange ting er best når de ikke er glatte,
og det som er verst når det er glatt er en bakke
og derfor bør du se en annen vei.
"Slippery slope" er et uttrykk
som refererer til måten små, ubetydelige handlinger
kan ende fryktelig galt.
Jeg er Lemony Snicket,
og jeg beklager å måtte si at i livet til Baudelaire-barna
fører hver vei til noe fryktelig galt.
De valgte å få nye venner på skolen,
noe som førte til uendelig ondskap,
unødvendig fysisk aktivitet
og kidnapping.
Forsøket på å redde vennene førte til mer ondskap,
et fall i mørket,
og noe mistenkelig,
som etter å ha blitt undersøkt
førte til et søskens død,
falske anklager om mord
og et liv på rømmen,
som førte til ting utenkelig ondskap,
som mindreårig kjøring,
ballongulykker,
medisinsk suspekt kirurgi,
en karriere på sirkus,
åpenbaringer om en hemmelig organisasjon
og en mulig overlevende etter brannen som ødela hjemmet deres,
løver
og til slutt...
en campingvogn på vei ned en fjellside.
For slik Klaus og Violet Baudelaire hadde oppdaget...
...kan en slippery slope også være bokstavlig.
Hva skjedde?
Vi døde ikke!
Ikke ennå!
Hvordan stopper vi?
Vi må finne opp et bremsesystem.
Det hadde passet bra med en ide nå, Violet.
Skynd deg! Vi går tomme for vei!
Let etter noe som kan nå hjulene.
Hva med denne?
Perfekt. Dytt den inn i hjulet.
Jeg knyter sammen disse og lager en fallskjerm.
Lag den fort, veien er ikke rett for evig.
Snart ferdig, trenger bare mer friksjon.
Hvordan går det?
Ikke bra.
Jeg fikk tid til å lage denne.
ADVARSEL: VOGNA ER IKKE TRYGG FOR BARN
Ikke tenk på å falle.
Men det er umulig å tenke på noe annet.
Vi lever.
Men vi har det ikke bra.
Grev Olaf har Sunny, vi må få henne tilbake.
Hun er nok redd.
Hun ser nok hjelpeløs ut, men hun er tøff.
Og hun biter.
-Husker du noe fra kartet? -Jeg så ikke på det lenge,
men dette er den eneste veien gjennom.
Den fører oss nok til grev Olaf.
-Og Sunny. -Og Sunny.
Alt er vår feil.
Olaf trenger en av oss i live for å få formuen.
Han må fortsette å tro vi er døde.
Hun er ikke trygg før vi er sammen.
Så vi bør fortsette å gå.
-Denne babyen biter! -Legg henne i hanskerommet.
Lukter du det, Esmé? Den friske fjellduften
-av T-R-Y-M--F! -Hva, kjære?
-Triumf! -Jeg tror ikke det staves...
I det som har føltes som fire år,
har jeg jaktet på Baudelaire-formuen
gjennom en rekke briljante, bare delvis vellykkete planer.
Nå er jeg endelig på rett vei!
Den veien.
Nå er jeg endelig på rett vei!
To av de tre Baudelaire-barna
har falt ned fra en klippe og blitt flate som pannekaker.
Flate.
Vi er på vei til FBAs hovedkvarter
for å ødelegge våre fiender,
inkludert Baudelaire-forelderen som overlevde brannen.
-Sikkert moren. -Kvinner tåler mer.
Og Baudelaire-formuen er i mine hender,
eller i hvert fall babyen.
Jeg har ikke følt meg så fokusert siden jeg først luktet parafin.
Det eneste jeg angrer på er at jeg ikke hørte klasket
eller den lyden vogner lager når de faller
og knuser rike barn.
-Bare det? -Hva med tatoveringer?
Alle angrer på tatoveringer.
-Vi angrer på våre. -Ikke jeg.
Vi kan ikke være sikre på at de er døde.
De har kommer seg ut av mange farlige situasjoner.
Det er ganske imponerende.
Det er ikke imponerende!
Og de er sikkert døde.
De falt fra en klippe.
Dette er ikke noe overdrevet melodrama.
La meg advare deg:
Om du finner deg selv på skråplanet, pass på hvor du går.
Om du står oppå noe, som en moralsk terskel eller et fjell...
Jeg er på toppen av et fjell!
...er den eneste veien nedover.
Dette rådet ble gitt til meg av en av de modigste kvinnene jeg kjenner,
en som i det øyeblikket løp for livet
mot en klippe.
Heldigvis, som alle kvinner,
var min søster en ekspert på det umulige.
Det er ingen steder å løpe.
-Unntatt klippen. -Som vi skal kaste deg fra.
Men dette må ikke ende med vold.
Gi oss sukkerkoppen og du er fri.
Kors på halsen.
Ti kniver i hjertet.
Hva sier du?
Jeg hopper heller.
Skal vi følge etter?
Vi sender ørnene. De er nok sultne.
Du er tøff, lillegutt.
Jeg lærte ikke hanggliding før jeg var sju.
Men vi er ikke trygge ennå.
Vi kommer ikke høyere.
Bokstavelig talt.
Det er mer som et platå.
Det ser ikke ut som hovedkvarteret.
Vi må ha kjørt feil ved krysset. Noen leste kartet feil.
Du vet at jeg hater å lese.
Og du sa du hadde vært der før.
Jeg hadde bind for øynene.
Hemmelige organisasjoner.
Du er dum.
Babyen slutter ikke å klage uansett for mye jeg klyper.
-Au! -Ser du?
Hvis forelderen er ved hovedkvarteret,
blir det vanskelig å brenne det ned.
Vi stopper dere!
Du stopper oss aldri.
Det var det hun sa.
Vi blir her i natt og brenner det i morgen.
Det er viktig å sove godt før brannstiftelser.
Vi overrasker dem midt under kaffen eller teen
eller hva det nå er snobber drikker.
Sett opp teltene!
Og du burde nok få gærningene ut av bagasjerommet.
Ikke noe dopapir.
Kom dere ut!
Det var på tide. Vi kunne nesten ikke puste.
Snøfnugget vil puste.
Vinden får min forvridde kropp til å skjelve.
Mine like sterke hender trenger like sterke vanter.
Dine like sterke hender kan hente ved.
Så får vi et varmt bål.
Nei, det gjør du ikke.
Dere kan ikke bo med oss.
Tror dere jeg hadde et varmt telt første natt med grev Olaf?
Jeg måtte sove i bilen.
Vi sov i bilen.
Hogg ved, gærning.
Jeg trodde det var gøy å jobbe for grev Olaf.
Men på denne korte tiden
har jeg blitt med på mord og kidnapping,
jeg har ligget i et bagasjerom
og jeg har blitt degradert.
Det har ødelagt år med terapi.
Jeg begynner å lure på valgene mine.
Og det burde dere også!
Snøflaket lurer på valgene sine.
Ikke som oss!
-Ikke som oss! -Slutt å måpe.
Gærninger.
Det er et kryss.
Det er mer som et veiskille.
Vi må bestemme oss for hvor vi skal gå.
FAREFJELLET DE FIRE BRISERS AVSATS
Veien leder til De fire brisers avsats.
Der skal hovedkvarteret være.
Ja, så FBA er den veien.
Se på denne flasken.
Noe av væsken er ikke fryst,
som betyr at den nettopp har blitt kastet.
Grev Olaf var her.
Vi kan finne FBA og redde Sunny.
Men Sunny trenger oss nå!
En av foreldrene våre er i live, de kan ordne det.
Vil du møte forelderen vår uten Sunny?
Nei.
Vi tar denne veien.
Hørte du det?
-Å nei. -Hva er det?
Snømygg. Jeg har lest om dem.
-Hva leste du? -De er sinte og godt organiserte.
-Noe mer? -De stikker.
-Vi burde gå dit. -Enig.
-Hva stopper dem? -Røyk.
Hvordan får vi tak i røyk her ute?
Jeg vet ikke!
Se der borte.
Myggen har gitt seg.
Det må være noe i hulen som skremmer dem.
La oss håpe det ikke er et dyr i dvale.
Å nei.
Hei, kakesniffere.
Det er et slagord,
er ord som betyr et "slagende ord".
Det er noe av det viktigste en utøver har.
Hyggelig at du tar deg tid
fra å planlegge brannstiftelse
til å lære oss skuespill, sjef.
Jeg er ikke bare sjef.
Jeg er også deres mentor.
Jeg får uansett snart alt jeg har ønsket meg,
så jeg er generøs.
Et slagord må være kort og enkelt,
og man må kunne bruke det i alle situasjoner.
Som: "Det får være eller briste."
Eller: "Gi meg øredobbene, Rachel."
Og...
...det burde ta rot...
...i virkeligheten,
så når jeg spiller
ignorerer jeg manuset og sier det jeg vil.
-Pysjbukser, absint, vekslepenger. -Vi prøver.
Når jeg peker på deg, sier du det første du kommer på.
-Jeg elsker deg. -Ikke dårlig.
-Jeg elsker deg mer. -Det er fengende.
Jeg elsker kjæresten din.
Er en personlig filosofi av moralsk relativisme,
den eneste måten å overleve på i en etisk kompleks verden
eller en unnskyldning for å rettferdiggjøre negative handlinger?
Kunne vært bedre.
Jeg elsker...
Se hva jeg fant, kjære!
En pakke grønne sigaretter i snøen,
som om noen har løpt for livet.
Røyking er veldig farlig.
Jeg lærer opp lakeiene.
Hooky skulle gi meg sitt slagord.
-Babyen er borte. -Forferdelig slagord.
Hei, babyen er borte.
Hva?
Du trodde du kunne slippe unna?
Du burde vite det nå,
det må være eller briste.
-Lære. -Bære.
Se rundt deg, din sabeltannunge.
Ingen steder å dra.
Du hadde ikke overlevd alene i fjellet.
Du har alltid hatt søsknene dine til å passe på deg.
Ikke nå lenger.
Hvis du vil overleve
bør du være litt mindre irriterende.
-Som jenta fra Gravlund Grunnskole. -Hvilken?
Det var før deg, kjære.
Jeg bryr meg ikke, hun er død.
Det var en liten jente.
Kort, søt, med en søt brosje og kopperknoker.
Hva het hun igjen?
Carmelita Spats.
Gå vekk, kakesniffere. Denne hulen er privat.
Hvem snakker du til?
De er i vår hule, så de er kakesniffere.
Vent.
Dere er de foreldreløse fra Gravlund Grunnskole
som mistet huset i en brann og ble utvist.
-Vi har aldri vært der. -Vi ble ikke utvist.
-Dere er Baudelaire-barna! -Jeg håper ikke det!
Jeg leste om dem i Dagens Punctilio.
De er mordere og brannstiftere.
De begynte en stor brann på innlandet.
-Vi er ikke dem. Vi er... -Fjellklatrere.
Fjellklatrere. Vi ser etter søsteren vår.
Hun er så høy og har sterke tenner,
og reiser med en gjeng farlige folk.
Har dere sett henne?
Nei. Vi har gjemt oss her for snømyggen,
men vi har et kart dere kan se på.
Nei!
Speiderleder Brucie!
Denne hulen er kun for snøspeidere.
Og de er helt klart Baudelaire-barna.
Carmelita.
Snøspeidere må være gjestmilde.
Snøspeidere?
Tropp 113 er den mest ekslusive i byen.
Kun ikke-kakesniffere med rike foreldre får bli med.
Ikke sant, Brucie?
Jeg må bære bagasjen.
Designer.
Du burde bære din egen bagasje.
Og dere burde komme til bålet.
Vi har ekstra vinterklær om dere fryser.
Og ekstra masker.
Hvorfor masker?
Ute holder de snømyggen vekk.
Og inne
er de god forkledning.
Det har vært vanskelig å undersøke Sunny Baudelaires tid
som grev Olafs fange.
Vitnene er døde, forsvunnet eller tatt av ørn.
En historie forteller nesten samme situasjon,
og det er historien om Askepott.
Kanskje hun har noen råd.
Askepott var ung
og ble passet på av onde mennesker
som ertet henne og tvang henne til å arbeide hardt.
Se på den håpløse babyen.
Den kan ikke en gang hente vann under isen.
Hun prøver å bære et spann!
Hun ble reddet av Den gode feen
som lagde et spesielt antrekk
så Askepott kunne dra på ball og gifte seg med en prins.
Så om dere vil like Sunny Baudelaires historie
bare ta historien om Askepott og fjern Den gode feen,
antrekket, ballet, prinsen og ekteskapet,
gresskaret som blir en vogn,
og slutten der de levde lykkelig alle sine dager.
Vær så god, baby.
Jeg...
Lagde et antrekk til deg.
Det er ikke mye, men varmere enn de fillene.
Og grev Olaf blir illsint
om du fryser i hjel før han får formuen sin, så...
Hva gjør du?
Du har...
Du har aske i fjeset.
Chabo.
Ikke se på meg sånn.
Jeg snakket til deg.
Så sa Askepott til Drømmeprinsen
at hun hadde en vakrere søster som het Carmelita,
så han giftet seg med henne isteden.
Så skilte hun seg og tok alle pengene hans. Slutt.
Dette er historien om Torneroses enda vakrere lillesøster...
Du har fortalt ni historier.
Kanskje noen andre vil.
Fjellklatrerne har nok noen gode historier.
Ja, har noe fælt skjedd med dere?
Vi vet ikke.
Dere burde være mer ansvarsfulle.
Snøspeidere er Ansvarsfulle, Beroligende, Cool, Dansende, Elskverdige,
Friske, Gjestmilde, Håpefulle, Inderlige, Jobbende,
Koselige, Livelige, Morsomme, Nynnende, Offisielle,
Pene, Quiz-elskende, Raske, Snille,
Tidsnok, Unge, Vakre, Western,
Xylofon, Yndige og Zappende...
hver morgen, hver ettermiddag, hver kveld og hele dagen!
Det kan ikke være løftet deres.
Hvordan er man "xylofon"?
Det er ikke et adjektiv.
Vi kan ikke endre ordene i Snøspeidernes Alfabetløfte.
Hele poenget er at vi sier det samme om og om igjen.
Vi har de samme jakkene, vi sier det samme løftet,
og hvert år feirer vi falsk vår på toppen av Farefjellet.
Og Brucie bærer alltid bagasjen.
Hva er falsk vår?
Alle som ikke er kakesniffer vet at falsk vår
er når det blir uvanlig varmt før det blir kaldt igjen.
Vi danser rundt en stolpe
og velger falsk vårdronning!
-Det må ikke bli deg. -Jo!
For jeg er mest Ansvarsfull, Beroligende...
Sikker på at dere ikke har en historie?
Jeg vil gjerne høre festlige bygdeanekdoter.
Vi kan mange historier.
Historier om fryktelig bisart alvor
Og forfengelige ballantrekk.
Har dere lest Anna Karenina?
Moren vår leste den.
Vi var unge, så hun forklarte alle ordene.
Kjedelig!
Anna Karenina er en russisk klassiker!
Et annet ord for kjedelig.
-Samme med døde foreldre. -Carmelita har rett.
Uansett, det er sent og jeg er kvalm etter for mange marshmallows.
Så opp i soveposene!
Dere bør bli her i natt.
Vi har ekstra tepper dere kan bruke.
Dere burde holde dere langt unna.
Teppene lukter neglelakk.
Det er fordi du sølte neglelakk på dem.
God natt, reisende. Bålet slokner ut snart.
Noen ting er det lettere å finne i mørket.
Som?
Savnede mennesker.
Hvem er du?
Kakesnifferne hvisker i hulen. Finnes det noe mindre søtt?
Vi henger ikke med foreldreløse.
-Kan vi stole på ham? -Han må være FBA.
Men hvorfor er han utkledd som snøspeider?
Og hvorfor nevnte han Anna Karenina?
Og hvorfor har han på maske?
Det finner vi ut når bålet slokker.
Det blir lettere å finne Sunny når der er mørkt og Olaf sover.
-Violet. -Ja?
Hvis en av foreldrene våre lever,
hvem tror du det er?
Det kan vi ikke vite.
Jeg lurer likevel.
Jeg også.
Olaf vil nok se om vi kan overleve en natt
i mørket og kulda i denne hjemsøkte skogen,
han blir imponert når vi kommer tilbake,
han kommer til å si fine ting som pappa aldri gjorde.
Vi må ikke tilbake.
Jeg har spart noen penger.
Vi kan kjøpe en gård og leve av jorda.
-Hva skal vi gro? -Hva vi vil.
Det er lettere å se for seg noe spesifikt.
Vi kan gro kålrot?
Vi kan gro alt mulig!
Greit, kålrot.
-Jeg liker ikke kålrot. -Glem kålroten!
Poenget er at vi kan endre livene våre.
Og ingen vil kalle oss gærninger.
Ikke grev Olaf eller troppen.
Ikke faren din.
Madame Lulu sa alltid: "Du fortjener bedre."
Madame Lulu som ble spist av løver eller som stakka av?
Lurer på hvordan det gikk.
Hei, fremmed.
Hugo? Colette? Kevin?
Hvordan kjenner du oss?
Det er farlige folk på fjellet.
Vi vet det. Vi satt på.
Dere må dra nå, før...
Jeg får dem vekk.
Vent! Kan du tenne bål?
Takk.
Dere fortjener bedre.
For en raring.
Ja, hun oppførte seg som om hun kjente oss.
Burde hun løpe rundt i skogen når hun er gravid?
-Hun er gærningen, ikke oss! -Ikke som oss!
Ikke som oss!
Får dere frysninger?
Hallo.
Fin kveld.
Hvem er du?
Ikke bry dere med slike kjedelige spørsmål.
-Fint sted, sant? -Bortgjemt.
-Et varmt bål. -Ja, dette blir fint.
Dere bør dra. Det er farlige folk i fjellet.
Ja, oss. Vi er de farlige kriminelle i grev Olafs tropp.
Dere er her med lille Olaf?
Han er på toppen.
Vi trenger bare rope så kommer han.
-Sjarmerende tanke. -Vi prøver.
Sikkert røyskatter.
Det var ikke røyskatter.
Kom igjen, du trenger bare komme deg ned fra fjellet,
unngå fiendene dine og ørnene og beskytt sukkerkoppen.
Sukkerkoppen.
Jeg måtte vente til bålet sluknet for å vise dere.
Funksjonell brannavsats?
Det er ikke bare en pipe, men en hemmelig gang.
-Hvordan visste du det? -Fra en bok
kalt Hemmelige organisasjoners ufullstendige historie.
-Vi kjenner til den. -Hva gjør du?
Gi meg øredobbene.
Vi vet ikke hvem du er. Kan vi stole på deg?
"Xenial" er et adjektiv som begynner på x.
Det betyr å være snille mot fremmede.
Et stort ordforråd betyr ikke at jeg er snill.
Men jeg har lest mye.
Og folk som leser mye er ofte mindre onde.
Jeg ser bare på TV.
Du kan ta av masken. De sover.
Men det er fiender overalt.
Følg meg.
Kake.
Kanskje da du var ung,
sang noen en sang for å få deg til å sove
eller underholde deg på lange turer,
eller for å lære deg noe.
Sangen heter "Lille Petter edderkopp."
Og det er en av verdens tristeste sanger.
Den handler om en edderkopp som prøver å klatre i regnet,
man han blir skylt ned igjen og igjen
og når aldri sitt mål.
Etter hvert som barna klatret opp i den endeløse funksjonelle brannavsatsen
følte de seg som den stakkars edderkoppen.
Edderkopp!
En ponnifest? Til meg?
Og da Klaus satte hånda inn i et trinn
som ble brukt som edderkoppbo,
følte han seg mer som hatten.
Nesten framme.
Hva tror du vi finner?
Jeg vet hva jeg håper på.
Jeg trodde vi bandt deg fast.
Hva tror du at du gjør?
Mat.
Skynd deg.
Våkne, alle sammen!
Vi har en lang dag.
Jeg må finne ut hva jeg skal ha på meg.
Det er ikke moteriktig å brenne ned et hovedkvarter
uten et moteriktig antrekk.
Vel, tiden går.
Babyen lager frokost. Lakeiene dekker på.
Det er faktisk moteriktig å spise al fresco.
Du tenker på Al Funcoot.
Det gjør jeg ikke. Gi meg en kaffe.
Eller en cocktail.
Du hørte henne. Frokost!
Frossen.
Vi kan gjøre bedre enn det.
Isen er tynn. Falsk vår er på vei.
Vi er like ved Bankebekken, så...
...det burde være...
...laksefest!
Ja, her.
Vær så god.
Har du isfisket før? Stefaren min tok meg med.
Foreldreløs?
Nei, vi bare treffes ikke lenger.
Han godtar ikke livsstilen min.
Det er vanskelig å miste familie.
Jeg vet.
Det var ikke min ide å ta livet av søsknene dine.
Lakei.
Alle karrierer har sine ulemper.
Noen ganger vil man bli skuespiller, og så blir man kriminell.
Ingen unnskyldning.
Du høres ut som stefaren min.
Jeg er sulten!
Ikke si at jeg sa dette,
men jeg er glad for at en av dine foreldre er i live.
Jeg er sulten!
Gå, drittunge.
For ikke lenge siden i Stockholm,
tok noen bankranere noen til fange
i løpet av ranet.
Her inne har vi alle skattene,
men du er nok ikke interessert i å se haugevis av penger.
Jeg har koden under pulten.
Den er tapet til hullemaskinen.
Dette...
I flere dager bodde ranerne og fangene
sammen svært nær hverandre,
som her betyr: "Mens politiet samles utenfor
og etter hvert greide å stoppe ranerne."
Har du noen niere?
Hopp i havet.
Er ikke dette gøy?
-Ikke rør dere! -Ikke rør dere!
-Stopp!
Da fangene endelig ble befridd,
oppdaget myndighetene at de var blitt venner
med bankranerne.
Vi snakkes!
Siden da har uttrykket "Stockholmsyndromet"
brukt for å beskrive en situasjon
der fanger blir glade i kidnapperen.
Men det finnes også
et uttrykk som beskriver kidnappere som blir glade i fangene sine.
Og det uttrykket er "Farefjell-syndromet".
Se hva babyen lagde.
Sorbet, sashimi og toast tartar.
Jeg var usikker på babyens matlaging...
Men dette er nydelig.
Det er synd at vi alltid utnytter og truer henne
når vi burde støtte talentene hennes.
Jeg ville ha appelsinjuice. Dette er appelsinis.
Den ristede brødskiva er rå. Er det trygt å spise?
Selvfølgelig ikke. Hun prøver å forgifte oss!
Jeg ønsket en varm frokost,
men du gir meg dette kalde tullet.
Kanskje jeg bør kaste deg fra Farefjellet,
så du lærer en lekse.
Jeg tuller.
Jeg ville aldri kastet deg noe sted.
Jeg trenger formuen din.
Jeg ville bare skremme deg.
En truende aura er en følelse av ondskap
som følger med noen folk.
Å ha en truende aura er som å ha en røyskatt som kjæledyr,
for du møter sjelden dem som har det,
og når du gjør det, vil du gjemme deg.
Men det finnes de som har en så dyp og varig truende aura
at jeg ikke kan si navnene deres,
selv etter så mange år,
og jeg vil heller kalle dem det alle andre gjør:
mannen med skjegg, men ikke hår, og kvinnen med hår, men ikke skjegg.
Men bare ved å se dem, vil du nok rope andre navn.
Mamma! Pappa!
Vis litt respekt, Olaf.
Er det slik du hilser på de som oppdro deg?
Er det foreldrene dine?
Bare billedlig.
-De var mentorene mine. -Ja.
Vi hadde en viktig rolle i undervisningen din, ikke sant?
Vi lærte deg å tenne på ting.
Noen maur, et forstørrelsesglass.
Du var fortapt før vi fant deg.
-Du trengte et dytt. -Et hardt dytt.
Hva har du gjort med livet ditt?
Vel...
Jeg er skuespiller.
Jeg har gode teateranmeldelser
i mange små blader.
Dette er troppen min.
Det er flere er flere karnevalgærninger rundt omkring.
Ikke nå lenger.
Dette er kjæresten min.
Ja!
Jeg har en kjæreste.
God morgen.
-Jeg er Esmé Gigi... -Vi vet hvem du er.
Du flyttet inn i toppleiligheten i 677 Dark Avenue.
Hvordan gikk det?
Jerome og jeg har prøveseparasjon.
Vi mente Quagmire-familien.
Quagmire, å...
-Det er så lenge siden.. -Jeg husker ikke.
-La oss minne deg på det. -Du mistet tremenningene.
Tvillinger.
Etter at vi hadde fanget foreldrene i Peru.
Har du hørt om Quagmire-familien?
Vi har hørt om ditt lille uhell, Olaf.
Hvordan du ble stoppet av de irriterende frivillige.
Og de tre barna.
Igjen og igjen. Hva har du å si til det?
Det var ikke min feil!
Det var deres!
Jeg er omringet av inkompetanse og illojalitet.
Det er urettferdig.
Det er rettferdig og sant!
Vi hadde brent ned FBA-hovedkvarteret nå
hvis ikke disse idiotene hadde insistert på frokost.
Å, Olaf.
Ikke bekymre deg for hovedkvarteret.
Dette ser ut som tunnelen under huset vårt.
FBA bygde dem overalt.
En undergrunnorganisasjon må reise under jorda.
Ifølge Hemmelige organisasjoners ufullstendige historie
-er hovedkvarteret bak den døra. -Imponerende lås.
-Hvordan åpnes den? -Det kalles en Fast bableadgang.
-Den åpnes med språk. -Tastaturet festes til hengslene.
-Du må skrive rett frase. -Tre fraser.
Tar du feil, åpnes den aldri.
Den første er vitenskapsmannen
som er kjent for å ha oppdaget tyngdekraften.
Lett. Sir Isaac Newton.
Neste?
Det latinske navnet på løvene på innlandet.
-Panthero Leo. -FBA trente dem
før splittelsen.
Hva er siste frase?
Det sentrale temaet
i boka Anna Karenina, men jeg har aldri lest den.
Det var derfor du spurte.
Du trengte noen til å hjelpe deg.
Det er noen jeg ser etter
-som jeg har mistet. -Vi også.
-Moren vår. -Faren vår.
Sunny.
Vi kan bare finne dem med temaet
i romanen Anna Karenina.
Hovedtemaet i Anna Karenina er...
At et enkelt landsbyliv...
Foretrekkes over et liv fullt av impulsiv lidenskap...
Som bare fører til tragedie.
Moren vår fikk oss til å lære det.
Som om hun forberedte oss på dette.
Vi skuffer ikke.
Hvorfor åpnes den ikke?
Det virket til siste slutt.
Kanskje den sitter fast.
Eller kanskje det vi sa var feil.
Et liv fullt av impulsiv lidenskap kan føre til mye.
Det kan føre til en modig kvinne
som sørger ved en frossen bekk.
Jeg har mistet sukkerkoppen.
Jeg har mistet alt.
Eller en bankmann
som overraskende kommer tilbake.
Unnskyld meg.
Jeg har mistet kartet og aner ikke hvor jeg er.
Dette fjellet er farlig.
Det er byen også. Jeg ble ranet.
Og Mr. Tamerlane tror det var min feil,
så jeg dro så fort jeg kunne
for å lete etter noen barn jeg har mistet.
Det var rart.
Jeg fikk en merkelig følelse.
En impulsiv lidenskap...
...om at noen er i trøbbel.
Du har ikke sett noen i trøbbel?
En kvinne som deg burde ikke være her ute alene.
Nei...
Det burde hun ikke.
Jeg kan hjelpe.
Takk.
I mitt tilfelle har et liv fullt av impulsiv lidenskap
ført til falske anklagelser...
...og et liv på rømmen.
Men i Anna Karenina,
fører et liv fullt av impulsiv lidenskap kun til tragedie.
Og Violet hadde rett.
Døra satt fast.
Kanskje hele organisasjonen har et møte.
Eller vi møter forelderen vår.
-Mor? -Far!
Ikke tenk på hovedkvarteret...
For vi brant det ned selv.
Først brant vi ned kjøkkenet.
Nei!
Så brant vi ned salongen, så utkledningsrommet, ballrommet,
og alle de seks laboratoriene.
Vi brant ned klasserommene og kinoen og boblebadet,
som det var vanskelig å brenne.
Og til slutt brant vi ned biblioteket.
Det var favoritten min. Bøker etter bøker...
Alle ble til aske så ingen kan lese dem.
Så mange hemmeligheter...
Ingen vil lære dem nå.
Alt er gått opp i røyk.
VERDEN ER STILLE HER
-Nei! -Nei!
-Vel. -Hvem har vi her?
Dere kommer til å elske dette.
Alt er borte.
Det er dette alt har ledet til. Kartene, kodene...
Snicket-mappa.
En av foreldrene våre må være her!
Jacques Snicket sa at noen overlevde brannen!
Det var det.
-Hvor? -Her.
Jeg overlevde brannen.
Duncan?
Quigley.
Quigley Quagmire.
Tekst: Trine Friis