EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Titta bort, titta bort
Programmet sabbar kvällen Och livet i din borg
Varje avsnitt innehåller bara massa sorg
Så titta bort
Titta bort, titta bort
Baudelaires är fast i bergen Kallt så man vill spy
Fler skurkar väller in Det finns ingenstans att fly
Ett gräsligt sätt att starta upp Vår allra sista säsong
Den som ännu tittar på Kanske gör det under tvång
Så titta bort
Titta bort
Det är bara skräck och fasa
Obehag och fullt ståhej
Fråga vem som helst om du ska se
De svarar dig
Titta bort
Titta bort, titta bort
DEN SLIPPRIGA SLUTTNINGEN DEL 1
Titta bort, titta bort
Till Beatrice –
När vi träffades var du ganska vacker och jag var ensam.
Nu är jag ganska ensam.
Som handslag, husdjur och råa morötter,
är det mycket som är bättre när det inte sluttar,
och det värsta är en slipprig sluttning,
så jag ber er titta bort.
En "slipprig sluttning" är ett uttryck
som hänvisar till hur små, till synes harmlösa handlingar
kan leda in en på vägen till att göra något ruskigt dumt.
Jag är Lemony Snicket
och jag är ledsen att säga att i Baudelaire-barnens liv
ledde alla vägar till något ruskigt dumt.
Baudelaire-barnen valde att skaffa nya vänner i skolan,
vilket ledde till vettlös ondska,
onödig fysisk kondition
och kidnappning.
Deras försök att rädda sina vänner ledde till mer ondska,
ett långt, mörkt fall
och något fisklikt,
vilket, när det undersöktes,
ledde till ett ädelt syskons död...
...falska mordanklagelser
och ett liv på flykt,
vilket ledde till annat, för hemskt att nämna,
som minderårig bilkörning,
missöden med luftballong,
medicinskt tvivelaktig kirurgi,
en cirkuskarriär,
makalösa avslöjanden om en hemlig organisation
och en möjlig överlevande efter branden som ödelade deras hem,
lejon,
och slutligen...
...en förlupen cirkusvagn som skenar nedför ett berg.
För som Klaus och Violet Baudelaire hade upptäckt...
...kan en slipprig sluttning vara bokstavlig.
Vad hände just?
Vi dog inte!
Inte ännu!
Hur stoppar vi vagnen?
Vi måste uppfinna ett bromssystem!
Violet, det vore bra med en idé nu.
Skynda, Violet! Vägen tar slut!
Sök efter något långt nog att nå hjulen.
Duger det här?
Perfekt. Lås hjulet med den.
Jag binder ihop de här och gör en bromsskärm.
Gör det snabbt, vägen är inte rak för evigt.
Jag har det. Det behövs bara mer friktion.
Hur går det?
Inte bra.
Det är okej. Jag fick tid till den här.
VARNING VAGNEN ÄR INTE BARNSÄKER
Tänk inte på att falla.
Men det är omöjligt att tänka på något annat.
Vi lever.
Vi lever, men är inte okej.
Greve Olaf har Sunny, vi måste få henne tillbaka.
Hon är nog jätterädd.
Sunny är tuff. Hon ser ut som en hjälplös bebis, men är en kämpe.
Och hon bits.
-Minns du något från kartan? -Jag hann inte titta så länge,
men det här är enda vägen genom bergen.
Den borde leda till Greve Olaf.
-Och Sunny. -Och Sunny.
Det är vårt fel.
Greve Olaf behöver en av oss levande.
Hon är säker om han tror att vi är döda.
Hon är säker när vi är tillsammans.
Då får vi fortsätta gå.
-Bebisen biter mig! -Lägg henne i handskfacket.
Känner du lukten, Esmé? Det är den friska doften
-av T-R-Y-M-F! -Vad, älskling?
-Triumf. -Jag tror inte att det stavas...
I åratal, eller det känns som åratal,
har jag jagat Baudelaire-förmögenheten
med en stor mängd briljanta, dock bara delvis lyckade planer.
Men nu är jag äntligen på rätt väg!
Den vägen.
Nu är jag äntligen på rätt väg.
Två av tre Baudelaire-barn
har ramlat ner från en klippa och blivit tillplattade.
Tillplattade.
Vi är på väg mot det hemliga FBK-högkvarteret
för att förgöra våra fiender,
även den Baudelaire-förälder som överlevde branden.
-Antagligen mamman. -Kvinnor är tåligare.
Bäst av allt, Baudelaire-förmögenheten är i mina händer,
åtminstone barnet.
Jag har inte varit så här fokuserad sedan jag först kände lukten av fotogen.
Jag ångrar bara att jag inte kunde höra smällen,
eller hur en cirkusvagn låter
när den mosar rika ungar.
-Är det allt du ångrar? -Dina tatueringar då?
Alla ångrar sina tatueringar.
-Vi ångrar våra. -Inte jag.
Vi kan inte vara säkra på att Violet och Klaus är döda.
De har tagit sig ur många farliga situationer.
Man måste på sätt och vis beundra dem.
Man måste inte alls beundra dem!
Jag är säker på att de är döda.
De föll från en klippa.
Snälla du, det här är inget överdrivet melodrama.
Låt mig ge ett varningens ord:
Om du finner dig själv på en slipprig sluttning, se dig för.
När du sitter högt upp, som på en piedestal eller ett berg...
Jag är på toppen av ett berg!
...kan det bara gå nedför.
Detta råd fick jag av en av de modigaste kvinnor jag känt,
en kvinna som i samma stund sprang för sitt liv
mot ett stup.
Lyckligtvis, som alla kvinnor,
var min syster expert på att göra det omöjliga.
Seså, det finns ingen utväg.
-Förutom stupet. -Som vi ska kasta dig utför.
Men det behöver kanske inte sluta med våld.
Ge oss sockerskålen så får du gå.
Vi lovar.
Och svär.
Vad säger du, Snicket?
Jag hoppar hellre.
Ska vi följa efter?
Vi skickar örnarna. De är nog utsvultna.
Du är en kämpe, unge.
Jag tog min första skärmflygningslektion när jag var sju.
Men det är inte över ännu.
Jag är på toppen av världen, Esmé.
Bokstavligt och bildligt på toppen.
Tekniskt sett är det en platå.
Det här ser inte ut som FBK-högkvarteret.
Vi måste ha svängt åt fel håll. Någon läste kartan fel.
Det är inte mitt fel, jag avskyr att läsa.
Förresten sa du att du varit där förut.
Jag hade förbundna ögon.
Dumma hemliga organisationer och deras dumma hemligheter.
Du är dum!
Bebisen slutar inte klaga fastän jag nyper henne.
-Aj! -Ser du?
Om den överlevande föräldern gömmer sig på FBK-högkvarteret,
kan vi lösa alla problem genom att bränna ner det.
Vi ska stoppa dig!
Ni stoppar aldrig oss, om det är det du menar.
Det är det.
Vi stannar här i natt och bränner ner det på morgonen.
Det är viktigt att vara utvilad innan en mordbrand.
Vi ska överraska volontärerna mitt i kaffet eller teet,
eller vad det nu är som pretentiösa personer dricker.
Slå upp tälten!
Och du borde nog ta ut missfostren ur bagageluckan.
Det finns inget papper.
Ut med er, missfoster!
Det var på tiden. Vi kunde knappt andas där inne.
Åh, den söta snöflingan vill andas.
De isande vindarna får min hopplöst förvridna kropp att darra.
Mina lika starka händer är i lika stort behov av vantar.
Dina lika starka händer kan gå och hugga lite ved.
Då har vi åtminstone en varm eld.
Å, nej, absolut inte.
Ni får inte bo i vårt läger.
Fick jag ett varmt tält första natten? Jag sov i bagageluckan.
-Vi har sovit i bagageluckan. -Hugg ved!
Jag trodde det skulle vara kul och glamoröst att jobba för Greve Olaf.
Men under min korta tid i hans tjänst,
har jag varit medhjälpare till kidnappning och mord,
jag har tillbringat en guppig resa i en bagagelucka,
och mitt egenvärde har sjunkit och omintetgjort åratal av terapi.
Jag börjar ifrågasätta mina livsval.
Och det borde faktiskt ni också göra!
Lilla snöflingan vill ifrågasätta sina livsval.
Inte som vi!
-Inte som vi! -Stå inte bara där.
Missfoster.
Ett vägskäl.
Tekniskt sett en förgrening.
Jag menar bildligt. Vi måste välja väg.
ÄNGSLIGA BERGET DE FYRA BLÅSNINGARNAS KLYFTA
Fyra blåsningarnas klyfta.
Det var där kartan sa att högkvarteret är gömt.
Då är FBK åt det hållet.
Titta på flaskan.
Det finns ofrusen vätska i den,
så den kastades nyligen av någon som inte bryr sig om nedskräpning.
Greve Olaf åkte hitåt.
I högkvarteret kan vi hitta FBK. De kan hjälpa oss rädda Sunny.
Vi har inte tid att vänta. Sunny är i fara nu!
Om någon av våra föräldrar lever så kan de fixa det.
Om någon av dem lever, vill du möta dem utan Sunny?
Nej.
Jag tycker vi går hitåt.
Vi går hitåt.
Hör du något?
-Å, nej. -Vad är det?
Snömyggor. Jag läste om dem i en bok.
-Vad stod det? -De är retliga och välorganiserade.
-Något mer? -Ja, de sticks.
-Jag tror vi ska gå ditåt. -Jag håller med.
-Hur stoppar man dem? -Rök.
Rök? Hur ska vi få rök här ute?
Jag vet inte!
Titta där!
Snömyggorna stannade.
Det måste finnas något i grottan som skrämmer dem.
Hoppas att det inte är ett djur i ide.
Å, nej.
Hej, kaksniffare.
Det är ett slagord,
ett ord som här betyder "ett slående ord."
Och det är ett av artistens viktigaste verktyg.
Det är fint att du tar dig tid
i ditt hektiska schema,
för att ge oss teaterlektioner.
Jag är inte bara er chef.
Snälla ni, se mig som er mentor.
Dessutom är jag nära att få allt jag någonsin önskat,
så jag är generös.
Ett slagord ska vara häftigt och kvickt,
och man ska kunna använda de i alla lägen.
Som "Det är min väg eller motorvägen."
Eller "Ge mig örhängena, Rachel."
Och...
...det ska ha sin grund...
...i sanningen,
så när jag uppträder,
struntar jag i manus och säger det som faller mig in.
Pyjamasbyxor, absint, Nickelback. Vi provar direkt.
När jag pekar på dig, säg det första du tänker på.
-Jag är kär i dig. -Inte illa.
-Jag är mer kär i dig. -Det är klatschigt.
Jag är kär i din flickvän.
Är en personlig filosofi av moralrelativism
det enda sättet att överleva i en etiskt komplex värld,
eller är det bara en ursäkt för att göra dumma saker?
Det kan finputsas.
Jag är kär i...
Se vad jag hittade, älskling!
Ett paket märkliga gröna cigaretter som låg i snön,
som om någon tappat dem medan de sprang för livet.
Rökning är jättedåligt.
Jag utbildade följeslagarna.
Hooky skulle precis säga sitt slagord.
-Bebisen är borta. -Det är ett uselt slagord.
Hallå, bebisen är borta.
Va?
BEBISFÄNGELSE
Du trodde du kunde komma undan, va?
Vid det här laget borde du veta
att det är min väg eller motorvägen.
-Bilvägen. -Motorvägen.
Se dig omkring, din sabeltandade snorunge.
Du kan inte fly.
Du överlever aldrig i bergen helt själv.
Dina irriterande syskon har alltid tagit hand om dig.
Men inte nu längre.
Så om du vill överleva,
var lite mindre irriterande.
-Som flickan från Prufrock. -Vilken flicka?
Det var innan din tid, älskade.
Jag bryr mig inte, jag ska klösa ut hennes ögon.
Va? Det var en liten flicka.
Kort, bedårande, med en fin brosch och knogjärn.
Vad hette hon?
Carmelita Spats
Försvinn, kaksniffare! Det är en privat grotta!
Carmelita, vem pratar du med?
De är i vår grotta, så de är uppenbarligen kaksniffare.
Vänta.
Ni är de föräldralösa barnen från Prufrock
som förlorade sitt hem i en brand och blev relegerade.
-Vi har inte gått där. -Vi blev inte relegerade.
-Jag visste det! Ni är Baudelaire-barnen. -Hoppas inte!
Jag läste om de hemska barnen i tidningen
De de är mördare och mordbrännare.
De startade branden som fortfarande härjar i ödemarken.
-Det är inte vi. Vi är... -Bergsklättrare.
Vi letar efter vår syster.
Hon är så här lång, har fina tänder
och färdas med människor som ser farliga ut.
Har ni sett henne?
Nej. Vi har gömt oss för snömyggor i grottan,
men vi har en karta över bergen som ni kan titta på.
Nej!
Scoutmästare Brucie!
Grottan är bara för snöscouter!
De är Baudelaire-barnen! Se på deras föräldralösa anleten!
Seså, Carmelita.
Snöscouter ska vara tillmötesgående. Det är första ordet i vårt löfte.
Är ni snöscouter?
Patrull 113 är vår stads exklusivaste snöscoutspatrull.
Bara icke-kaksniffare med rika, levande föräldrar får vara med.
Eller hur, Brucie?
Jag måste bära deras bagage.
Det är märkesgrejer.
Du borde bära dina egna väskor, Carmelita.
Ni borde göra oss sällskap vid elden.
Vi har jackor och snödräkter om ni fryser.
Och extra masker.
Varför masker?
När man är ute håller de snömyggorna borta.
Och när man är inne
är de Förfärligt bra kamouflage.
Det har varit svårt för mig att undersöka Sunny Baudelaires tid
som Greve Olafs fånge.
De få vittnena har dött, försvunnit eller förts bort av örnar.
Det finns en historia som beskriver i princip samma situation,
och det är sagan om Askungen.
Hon kan kanske ge oss tips.
Askungen var en ung människa
som placerades i ruttna människors omsorg.
De retade henne och hon tvingades arbeta hårt.
Se på den odugliga bebisen.
Den kan inte ens få upp vatten ur en frusen damm.
Hon försöker bära en hink.
Hon räddades av en god fé som trollade fram en speciell klänning
så att Askungen kunde gå på bal och gifta sig med prinsen.
Vill du ha sagan om Sunny Baudelaire,
ta sagan om Askungen och stryk den goda fén,
klänningen, balen, prinsen, bröllopet,
pumpan som blir en vagn
och slutet där de lever lyckliga i alla sina dagar.
Där är du, bebis.
Jag... Jag har sytt lite kläder till dig.
Det är inget särskilt, men... Det är varmare än de där trasorna.
Greve Olaf blir rasande om du fryser ihjäl innan han kommer åt din förmögenhet.
Vad gör du?
Du har...
Du har aska i ansiktet.
Unge.
Titta inte sådär på mig.
Jag pratade med dig!
Sedan sa Askungen till prinsen
att hon hade en ännu vackrare syster som hette Carmelita,
så han gifte sig med henne istället.
Sedan skilde hon sig från honom och tog hans pengar. Slut.
Det här är sagan om Törnrosas ännu mer förtjusande lillasyster...
Carmelita, du har berättat nio sagor.
Någon annan kanske också vill.
Bergsklättrare har säkert intressanta historier.
Ja, har något riktigt hemskt hänt er?
Vi vill helst inte berätta.
Ni borde vara mer tillmötesgående. Trots allt...
...så är snöscouter anpassningsbara, bra, charmiga, dugliga, emblematiska,
friska, glada, humana, intelligenta, joviala,
kuvade, låsta, medgörliga, normala, officiella,
petiga, quicka, rejäla, stadiga,
toleranta, uppmärksamma, vinnande, wasabi-älskande,
xylofon, ypperliga och zoomade,
varje morgon, varje eftermiddag, varje kväll och hela dagen!
Det kan inte på allvar vara ert löfte.
Hur kan nån vara "xylofon"?
Det är inget adjektiv.
Vi kan inte ändra orden i alfabetslöftet.
Hela poängen med snöscouterna är att vi gör samma sak om och om igen.
Vi har samma jackor, upprepar samma löfte,
och varje år firar vi Falsk vår på toppen av Ängsliga berget.
Och Brucie bär alltid våra väskor.
Vad är Falsk vår?
Alla som inte är kaksniffare vet att Falsk vår
är när det blir ovanligt varmt innan det blir kallt igen.
Vi dansar runt en särskild stång
och sedan väljs jag till Falsk vårdrottning!
-Det måste inte vara du. -Joho!
För jag är den mest anpassningsbara, bra, charmiga, dugliga...
Har ni inget att berätta?
Jag vill höra om en Fasligt bedårande kalabalik.
Vi har många historier.
Om en Fruktansvärt blodig katastrof.
Och Fasligt belevade kvinnor.
Har du läst Anna Karenina?
Mamma läste den för oss.
Vi var väldigt små, så hon förklarade alla ord.
Tråkigt!
Anna Karenina är en rysk klassiker!
Ett annat ord för tråkig.
-Samma med historier om döda föräldrar. -Carmelita har en poäng.
Men det är sent, och jag mår illa efter för många marshmallows.
Så hopp i sovsäckarna allihopa!
Och ni resenärer borde stanna här.
Vi har hästtäcken som ni kan sova på.
Ni kaksniffare får sova långt ifrån oss.
Täckena luktar nagellack.
För att du spillde nagellack på dem.
God natt, resenärer. Elden falnar om ett tag.
Vissa saker hittas enklast i mörkret.
Som?
Saknade personer.
Vem är du?
Kaksniffare som viskar i en grotta. Finns det något tråkigare?
Kom igen, vi umgås inte med föräldralösa.
-Kan vi lita på honom? -Han måste höra till FBK.
Men varför är han utklädd till snöscout?
Och varför nämnde han Anna Karenina?
Och varför är det bara han som bär mask?
Vi får veta när elden falnar. Han hade rätt om en sak.
Det är enklare att hitta Sunny när Greve Olaf sover.
-Violet. -Ja?
Om en av våra föräldrar lever,
vem tror du att det är?
Omöjligt att veta.
Jag undrar ändå.
Jag med.
Det är ett prov. Bevisar vi för Greve Olaf att vi klarar natten
i den här mörka, hemsökta skogen,
så blir han imponerad på morgonen
och tar emot oss med öppna armar och säger snälla saker.
Vi måste inte gå tillbaka.
Jag har sparat pengar från tivolit. Vi kan köpa mark och bli bönder.
-Vad skulle vi odla? -Vad som helst.
Det vore enklare att visualisera något specifikt.
Kan vi odla kålrot?
Vi kan odla vad som helst!
Så visst, kålrot.
-Jag gillar inte kålrot. -Glöm kålrötterna!
Poängen är att vi har tid att förändra våra liv.
Och om vi är själva kan ingen kalla oss missfoster.
Inte Greve Olaf, inte hans trupp.
Inte ens din pappa.
Madame Lulu sa alltid: "Du förtjänar bättre."
Hon som lejonen åt upp eller hon som åkte iväg i taxi?
Hur gick det för henne?
Tjenare, främling.
-Hugo? Colette? Kevin? -Hur vet en främling vad vi heter?
Det finns farliga människor på berget.
Vi vet. Vi samåkte.
Gå nu, innan... Jag leder dem härifrån.
Vänta! Kan du göra upp eld?
Tack.
Ni förtjänar bättre.
-Vilken knasboll. -Det var som att hon kände oss.
Borde hon springa runt i skogen på natten när hon är gravid?
-Det är hon som är missfostret, inte vi! -Inte som vi!
Inte som vi!
Kände ni kylan?
Å, hej.
Trevlig kväll.
Vilka är ni?
Ställ inte såna tråkiga frågor.
-Härlig plats, inte sant? -Avskild.
-En varm brasa. -Ja, det här blir bra.
Ni borde gå. Det finns farliga människor på det här berget.
Ja, vi. Vi är farliga brottslingar i Greve Olafs trupp.
Är ni här med lille Olaf?
Han är uppe på toppen. Vi behöver bara skrika så kommer han.
-Vilken charmerande teori. -Låt oss testa den.
Antagligen vesslor.
Det var inga vesslor.
Kom igen, Snicket, du behöver bara ta dig ner från berget,
undvika fienden och örnarna, och skydda sockerskålen.
Sockerskålen.
Jag fick vänta tills elden falnade för att visa er.
Finurlig bras-knasare?
Det är inte en skorsten, det är en hemlig gång.
-Hur visste du om den? -Jag läste om den:
En inkomplett historia om hemliga organisationer.
-Vi känner till den. Men hur... -Vad gör du?
Ge mig örhängena, Rachel.
Vem är du? Hur kan vi lita på dig?
"Xenial" är ett adjektiv på X som betyder "att välkomna främlingar".
En god vokabulär betyder inte att man är en bra person, bara att man läst mycket.
Enligt min erfarenhet är belästa personer mindre benägna att vara onda.
Jag tittar bara på reality-tv.
Du kan ta av masken nu. De sover.
Det finns fiender överallt.
Följ mig.
Tårta.
När du var liten kanske någon sjöng en viss sång för att söva dig,
för att underhålla dig på en bilresa
eller lära dig en hemlig kod.
Sången är "Imse vimse spindel".
En av de sorgligaste sångerna någonsin.
Den berättar om en liten spindel som klättrar uppför en tråd,
men spolas bort om och om igen, och det verkar som att den aldrig ska nå sitt mål.
När Baudelaire-barnen klättrade uppför den Finurliga bras-knasaren...
...kände de sig som den stackars spindeln.
Spindel!
Ett ponnykalas? För mig?
När Klaus satte handen på ett steg som fungerade som spindelbostad,
kände han sig mer som tråden.
Vi är nära.
-Vad tror du vi hittar där uppe? -Jag vet vad jag hoppas hitta.
Jag trodde jag hade bundit fast dig. Vad sysslar du med?
Mat.
Raska på.
Vakna, allihopa!
Det är en stor dag.
Jag behöver en stund för att välja kläder.
Man kan inte bränna ner hemliga högkvarter utan att ha moderiktiga kläder.
Tick tack.
Bebisen gör frukost. Följeslagarna får duka.
Det är inne att äta ute, tycker greven.
Du menar Fela Grevo?
Tro mig, det gör jag inte. Kan någon ge mig kaffe!
Eller en cocktail.
Du hörde damen. Frukost!
Frusen.
Jag tror vi kan bättre än så.
Isen är tunn. Falska våren är på väg.
Vi är vid källan till Slagna strömmen, så...
...det borde finnas...
...en massa lax!
Ja, här.
Här har du. Du...
Har du vinterfiskat förut? Min styvfar brukade ta med mig.
Föräldralös?
Nej, vi ses bara inte längre.
Han gillade inte mina livsval.
Jobbigt att förlora familj.
Verkligen.
Det var inte min idé att kasta dina syskon i döden.
Följeslagare.
Alla karriärvägar har nackdelar.
Man vill bli skådespelare men blir brottsling istället.
Ingen ursäkt.
Gud, du låter som min styvfar.
Jag är utsvulten!
Säg inte att jag sa det här,
men jag blir glad om en av dina föräldrar lever.
Jag är utsvulten!
Sätt fart, spoling.
För en tid sedan, i staden Stockholm,
tog en grupp bankrånare gisslan medan de utförde sitt arbete.
I det här valvet förvarar vi förmögenheterma,
men ni är väl inte intresserad av att se högar med pengar.
Jag har koden till valvet på skrivbordet, fasttejpad på hålslaget.
Det här...
I flera dagar var rånarna och gisslan
tillsammans, nära varandra,
vilket här betyder "medan polisen samlades utanför
och till slut lyckades bura in rånarna."
Har du några nior?
Finns i sjön.
Vad skojigt!
-Stilla! -Stilla!
-Alla, stilla! -Stanna!
När gisslan äntligen befriades,
upptäckte man att de blivit vänner
med bankrånarna.
Hör av dig!
Sedan dess kallas det "Stockholmssyndrom"
i situationer där fångar blir fästa vid sina kidnappare.
Men det finns också ett uttryck
för att beskriva när kidnappare blir fästa vid sina fångar.
Det uttrycket är "Ängsliga berget-syndromet".
Se vad bebisen gjorde.
Sorbet, sashimi och toast.
-Jag trodde inte bebisen kunde laga mat... -...men det är utsökt.
Trist att vi utnyttjar och hotar henne.
Hennes talang kunde vara till kollektivets gagn.
Vad är det här? Jag ville ha apelsinjuice, det här är apelsin-is!
Toasten är rå. Kan man äta rå toast?
Självklart inte. Bebisen försöker förgifta oss!
Jag ville ha varm frukost,
men istället fick jag kallt, äckligt trams.
Om jag kastar ner dig från Ängsliga berget,
kanske du lär dig en läxa.
Jag skojar bara.
Jag skulle aldrig kasta ner dig. Jag behöver dig för att få förmögenheten.
Jag ville bara skrämmas.
En hotfull utstrålning är en känsla av ondska
som finns hos vissa personer.
Att ha hotfull utstrålning är som att ha en vessla som husdjur.
Man träffar sällan någon som har det,
men när man gör det, vill man gömma sig under bordet.
Men det finns de som har en så otäckt hotfull utstrålning
att jag inte förmår uttala deras namn ens efter många år.
Jag kallar dem vad alla andra kallar dem:
mannen med skägg men inget hår och kvinnan med hår men inget skägg.
Fast... blotta åsynen av dem kan få en att skrika andra namn.
Mamma! Pappa!
Visa lite respekt, Olaf.
Är det så man välkomnar dem som uppfostrat en?
-Chefen, är de dina föräldrar? -Bara bildligt talat.
-De var mina mentorer. -Ja.
Vi spelade en avgörande roll i din utbildning, inte sant?
Lärde dig starta bränder.
Några myror, ett förstoringsglas.
Du var vilsen innan vi rekryterade dig.
-Du behövde en knuff. -En hård tackling.
Vad har du gjort med ditt liv?
Tja...
...jag är skådespelare.
Jag har omnämnts i recensioner i flera små tidskrifter.
Här är min trupp.
Ett antal tivoli-missfoster springer runt här.
Inte nu längre.
Det här är min flickvän.
Ja! Jag har en flickvän.
God morgon.
Jag är Esmé Gigi... -Vi vet vem du är.
Du flyttade in i takvåningen på Dunkla avenyn 667.
-Hur gick det? -Jerome och jag har separerat på prov.
-Vi menar med familjen Quagmire. -Quagmire, å...
-Det är så länge sedan... -Jag minns inte.
-Låt oss påminna dig. -Du tappade bort trillingarna.
Det var tvillingar.
Efter allt besvär vi hade med att spärra in deras föräldrar i Peru.
Har ni hört om familjen Quagmire?
Vi har hört om alla dina små misslyckanden, Olaf.
Hur de irriterande volontärerna har gäckat dig.
De tre modiga barnen.
Om och om igen. Vad har du att säga?
Det var inte mitt fel!
Det var deras!
Jag är omgiven av inkompetens och illojalitet!
Det är inte rättvist.
Det är mer än rättvist, det är sant!
Jag skulle bränna ner FBK-högkvarteret nu
om de här idioterna inte velat ha frukost först!
Å, Olaf.
Bekymra dig inte för högkvarteret.
Det ser ut som tunneln under vårt hus.
FBK byggde de här gångarna överallt.
En underjordisk organisation måste färdas under jord.
Enligt En inkomplett historia om hemliga organisationer
-ligger högkvarteret bakom dörren. -Imponerande lås.
-Hur öppnar man den? -Det är en Filologiskt bultad klaff.
-Språk öppnar den. -Tangentbordet kopplas till gångjärnen.
-Man måste mata in rätt fras. -Tre fraser.
Om man gör fel, förblir den låst för evigt.
Första frasen, vetenskapsmannen som oftast får äran för upptäckten av gravitation.
Enkelt. Sir Isaac Newton.
Vad är nästa?
Latinska namnet på ödemarkens lejon.
- Panthera leo. -FBK tränade dem innan osämjan.
Vad är den sista?
Den tredje är det centrala temat
i boken Anna Karenina, men jag inte läst den.
Det var därför du frågade innan. Du behövde hjälp med dörren.
Jag letar efter folk.
-Folk jag förlorat. -Vi med.
-Vår mamma. -Vår pappa.
Sunny.
Vi kan hitta dem, men bara om ni ger mig temat i romanen Anna Karenina.
-Temat i Anna Karenina... - ...är att ett enkelt lantligt liv
är att föredra framför ett impulsivt och passionerat liv...
Som bara leder till tragedi.
Mamma lärde oss memorera det.
Som om hon förberedde oss för det här.
Vi sviker inte.
-Varför öppnas den inte? -Det lät bra fram till sista ordet.
Har mekanismen fastnat?
Eller så leder ett passionerat liv till något annat.
Ett impulsivt och passionerat liv kan leda till många saker.
Det kan leda till en modig kvinna
som sörjer en hemsk förlust vid en frusen ström.
Jag har tappat sockerskålen.
Jag har förlorat allt.
Eller till en bankir som gör en överraskande återkomst.
Ursäkta mig, miss.
Jag har tappat min karta och vet inte var jag är.
Du borde inte vara här. Det här berget är farligt.
Det är staden också. Jag var just med om ett bankrån.
Mr Tamerlane tror det var mitt fel,
så det var bäst att snabbt lämna staden och söka efter några borttappade barn.
Lustigt...
Jag fick just en märklig känsla,
en impulsivt passionerad känsla... av att någon i närheten har problem.
Har fröken sett någon med problem?
En kvinna i ert tillstånd borde inte vara här ute ensam.
Nej...
Nej.
Låt mig hjälpa er.
Tack.
I mitt fall har ett impulsivt och passionerat liv
lett till falska anklagelser...
...och ett liv på flykt.
Men i Anna Karenina
leder ett impulsivt och passionerat liv bara till tragedi.
Och Violet hade rätt.
Mekanismen satt fast.
Hela organisationen kan sitta där inne.
Eller en av våra föräldrar.
-Mamma? -Pappa!
Oroa dig inte för högkvarteret...
...för vi har bränt ner det.
Först köket.
Nej!
Sedan brände vi ner vardagsrummet, förklädnadsrummet, balsalen,
och de sex uppfinningslaboratorierna.
Vi brände ner klassrummen, biosalongen, bubbelpoolen,
vilken var svår att bränna.
Och till slut brände vi ner biblioteket.
Det var min favorit. Böcker, böcker, böcker...
Alla är aska, så ingen kan läsa dem.
Så många hemligheter...
...som ingen får veta.
Upp i rök.
VÄRLDEN ÄR TYST HÄR
-Nej! -Nej!
-Ser man på. -Vem har vi här?
Å, ni kommer att älska det här.
Det är borta.
Det är hit allt har lett oss. Kartorna, koderna...
Snicketfilen.
En av våra föräldrar måste vara här!
Jacques Snicket sa att en person överlevde!
Sant.
-Var? -Här.
Jag överlevde branden som ödelade mitt hem.
Duncan?
Quigley.
Quigley Quagmire.
Undertexter: Lisbeth Pekkari