EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Titta bort, titta bort
Programmet sabbar kvällen Och livet i din borg
Varje avsnitt bjuder dig på massor utav sorg
Så titta bort
Titta bort, titta bort
Baudelaires är fångna Det är kallt så man vill spy
Fler skurkar har dykt upp och det finns ingenstans att fly
Ett sånt gräsligt sätt att starta vår allra sista säsong
Den som ännu tittar gör det kanske under tvång
Så titta bort
Titta bort
Det är bara skräck och fasa
Obehag och hemskt ståhej
Fråga vem som helst "Ska jag se på"
De svarar dig
Titta bort
Titta bort, titta bort
DEN SLIPPRIGA SLUTTNINGEN: DEL 2
Titta bort, titta bort
-Quigley Quagmire. -Du dog väl i en brand?
Jag överlevde.
Jag heter Lemony Snicket,
och jag har ägnat år, månader och oräkneliga dagar i rad
med att undersöka hur man kan överleva en brand.
Någon kunde överleva om han inte kunde sova
och istället för att ligga i sängen,
var i köket och drack varm cider med sin mamma, som kände röklukt.
Hon tog honom till en tunnel under huset medan hon hämtade resten av familjen.
Hon kom inte tillbaka.
Jag blev föräldralös.
Vi vet hur det känns.
Jag vet.
Överlevaren följde kanske tunneln till ett hus...
...ett tomt hus fyllt med tomma burar
som en gång hade hyst världens främsta reptilsamling.
Farbror Monty bodde där.
Ingen bor där nu.
Han hittade persikor på burk.
Och böcker att läsa.
Efter lite läsning upptäckte han en hemlig organisation
och bråket som splittrade den.
Han hittade mer information.
DUNCAN OCH ISADORA KIDNAPPADE!!!
Prufrock-skolan nästa.
Dunkla avenyn nästa!
Ödemarken, Besittningsbergen
och andra, ännu farligare platser!
Han läste kanske också om ett hemligt högkvarter
och blev snöscout, som täckmantel
ifall de som bränt ner hans hus fortfarande är där ute.
Det här var mitt sista hopp om att hitta min bror och syster.
Duncan och Isadora är okej. De flydde i en luftballongshusvagn.
-Hur vet ni det? -Vi hjälpte dem.
-Var är de? -Vet inte, i säkerhet.
Vi hoppades hitta en förälder här.
Bra att vi hittade dig.
Vi ska hitta Sunny.
Ni räddade mina syskon. Jag ska hjälpa er rädda ert.
Det här är Sunny Baudelaire.
Jag slängde syskonen från en klippa, nu är hon min piga.
Så hopplös är jag inte!
En bebispiga. Jag hade också en, innan splittringen.
-Det var länge sedan, bebisen är vuxen nu. -Inte nödvändigtvis.
Inte rädd.
Du har orsakat nästan lika mycket elände som dina föräldrar. Men det kan vi ordna.
Eld löser alla problem.
Vi hörde ryktas att en överlevande från en brand gömde sig på FBK-högkvarteret.
Så vi hälsade på där.
Det finns inga överlevande nu.
När du säger inga överlevande, dödade ni dem eller hittade ni inte dem?
Stället var övergivet. Ryktet var falskt.
Men vi träffade en av dina gamla kollegor. Snicket-flickan.
-Vad gjorde ni? -Hon flydde.
Hon kommer inte långt. Hon är uppe i bergen.
Och hon är helt ensam.
Du är vaken! Du var som fastfrusen, jag menar inte bara temperaturen.
Jag hämtade frukost. Jag hittade bär.
De är giftiga.
Herr Poe, tack för hjälpen, müslikakan och hästtäcket som luktade nagellack,
men jag måste till stan. Ingen rök utan eld, och...
-...jag har sett mycket rök. -Jag var snöscout.
Också en avhoppare kan se att du inte är i form för att gå nedför ett berg.
Jag ska åka skidor.
Jag kan kanske erbjuda skjuts.
-Har du bil? -Jag tänkte åka till stan.
Saknad lär stärka förhållanden. Jag hoppas herr Tamerlane vet det.
Han var arg när jag åkte.
Vill du ha mer än bara skjuts?
Vill du ha ett skrivbordsjobb inom finanssektorn?
-Jag fotarbetar hellre. -Vi har en tjänst.
Min sekreterare åkte till Winnipeg.
Hennes mamma dog och nu är hon tydligen grevinna.
Stor spänning utlovas.
"Ingen rök utan eld" är ett uttryck
som betyder att om något verkar fel så är det oftast så.
Kontoret surrar av aktivitet. Jag hör det redan nu.
Kom närmare mig väldigt snabbt och tyst.
Isbin!
Jag behöver nog skjuts.
Det var tyvärr mycket som var fel på Ängsliga bergets topp.
Främst för Sunny Baudelaire.
Det här är väldigt fel för mig!
Jag borde vara i toppform,
istället kommer de där två och läxar upp mig.
Vet du hur det är att försöka behaga folk som inte ser ens talang?
-Nej. -Jag behöver en cigarrett,
eller vad de här gröna pinnarna är.
Jag fixar det.
Du verkar stressad.
Ta några djupa andetag. Lägg en kabel.
Jag har inte tid med kablar!
Jag måste få mina mentorer att tro att jag är lyckad.
-En föreställning kanske? -Är det en bra idé?
De verkar inte uppskatta konst.
Det är ingen bra idé, den är otrolig!
En liten sång, en liten dans,
en monolog från Att tämja Macbeth.
Vad är bättre än middagsteater?
Frukost.
Ja, när bebisen väl har lagat den.
Den ska vara varm den här gången, bebis!
Sunny Baudelaire hade flera problem att lösa.
Hon hölls fången av skurkar på en bergstopp och behövde en flyktväg.
Hon behövde laga en varm frukost till skurkarna med några kalla laxar.
Och hon behövde till signalera FBK-agenten som skulle finnas på berget
och som kanske kunde rädda henne.
Vilken bebis kan inte göra upp eld?
Rökning är jättedåligt.
Använd den bara till matlagning.
Fattar du? Fort, jag är utsvulten!
Det var en hemsk situation.
Men Sunny hade sett sina syskon rädda sig ur många knipor med klipska idéer.
Så när Olaf gav henne den märkliga gröna cigarretten,
fick hon en idé som skulle kunna lösa alla hennes problem.
Rökt lax!
Ska du röka lax med cigarretten?
Det är en fiffig idé.
Okej.
Titta, grön rök.
Märkligt. Den kommer från Ängsliga berget.
En Färgglad brännbar konstighet. FBK skickar signaler med dem.
-Det kan vara någon från FBK. -Eller Sunny.
-Vi måste dit. -Det är långt.
Genom Filosofiskt bultade kanalen, nedför Finurliga bras-knasaren,
samma väg som snöscouterna.
-Det finns en mer direkt väg. -Nej.
Se på vattenfallet.
Så jag sa: "Jag vet! Vi tar hissen." Och så knuffade jag dem!
Så elegant.
-Ineffektivt. -De var rädda.
Jag trodde ögonen skulle ploppa ut!
Olaf kan lära sig av dig, kära du. Han är så teatralisk.
Allt måste vara en stor produktion.
Trumvirvel! Ridå! Kasta upp den.
Jag menar ridå ner.
Dam och herre,
bered er på en berättelse så otäck
att ert hår kommer stå på ända.
Nej.
Ramla av.
Det är inte heller...
En berättelse om mordbrand...
...och mord.
Herpetologen som förgiftades av sitt eget gift.
Den fullvuxna kvinnan som blev fullvuxna iglars middag.
Volontärerna som mördades till döds i olika natursköna miljöer.
Men framför allt är det berättelsen...
...om mig,
ty det var jag som begick alla dessa gräsliga dåd.
Jag, greve Olaf,
den stiligaste, mest framgångsrike,
mest berömvärde levande personen!
Vi ska nog gå vidare till föreställningen. Och ett, och två, och tre, fyr, fem!
Nog!
Vi rekryterade dig för att sprida eld och förödelse över landet.
Inte svassa runt med talanglösa fånar.
Som kallar sig skådespelare.
Jag skulle aldrig stå på en scen. Jag jobbar i finanssektorn.
Allt flöt på tills du missade signalen!
Apropå flyta så doftar laxen gott.
Dårar!
Röken försvann.
FBK:n brann kanske ut.
Eller så åkte personen fast.
Hur kunde du ge Sunny Baudelaire en FBK?
-Gav du en bebis en cigarrett? -Det gjorde jag inte.
Det är ingen cigarrett, det är en signal.
Bebisen skickade vår position till alla FBK-agenter i närheten!
Jag trodde du var fånge, men du är kanske spion.
Goo goo.
-Hon låter inte som en spion. -Som en bebis.
Lyssna på bebispratet.
Jag har sett bättre framföranden av en apa med cymbal.
Hon låtsas vara en hjälplös bebis.
Jag vet, jag är skådespelare.
Bebisar smider alltid planer.
Den här är värst av alla.
Rackarungen vore redan död om hon inte behövdes för Baudelaire-förmögenheten.
Baudelaire-förmögenheten?
Jag har jagat den länge, nu är den inom räckhåll.
Baudelaire-förmögenheten är småpotatis.
Nej, det är pengar.
Tänk stort.
En stor hög med pengar.
-Varför bara en förmögenhet? -När du kan få allihop?
Det låter lovande.
Kom, Olaf. Ni med, fröken Solkig.
Det är dags att ni får veta varför vi är här.
Det låter som om något hemskt händer där.
Jag hoppas Violet hittar en väg upp.
Titta vad jag hittade.
Jag hittade dem i spillrorna. Ser ni namnen?
Dr Toronado.
Pappa tog med oss till hennes ingenjörsföreläsningar.
C.M. Comstock. Jag fick hennes bok om kvinnliga pirater.
Jag lärde mig djävulstungans knop ur den.
Vem är L Snicket?
Jag har läst hans kartbok, och dragspelskurs.
Det är som om våra föräldrar tränade oss för FBK.
Som om de visste att de inte skulle vara här.
Låt oss använda det vi fått.
Det finns personer i våra liv som inte är föräldrar
men som lär oss viktiga saker. De kallas mentorer.
En tråkighet med Baudelairefallet
är att Violet inte fick chansen att jobba med FBK:s uppfinnare och forskare
i det hemliga bergshögkvarteret.
Men hon hade läst om deras arbete i böcker hon fått av föräldrarna.
Quigley, ge mig kandelabern.
När Violet rätade ut de skadade gafflarna med kandelabern,
hörde hon nästan dr Toronados röst:
"Akta tänderna, Violet. De är ömtåliga."
När hon tog strängarna från en bränd ukulele
tyckte hon sig höra fru Comstock säga:
"Har du övervägt sumakknuten?"
Och när Violet sa...
Dags för hållbarhetstest.
...hörde hon nästan en man vid namn Snicket säga: "Funkar det,
så får alla pistagenötter!"
Det funkar.
Pistagenötter till alla!
Alla mentorer är förstås inte bra.
För många år sedan, i min egen organisation,
fanns det de som utnyttjade lättpåverkade sinnen
genom att ta dem vid en tid
då de var särskilt vilsna och sårbara.
Du verkar vilsen.
Hur kan jag vara det med alla skyltar? Korkat av en hemlig organisation.
Vi menar bildligen.
Vilka är ni? Vänta.
Mannen med hår och kvinnan med skägg. Eller tvärtom. Jag känner till er.
Vi vet vad som hände den natten.
Och vad du gjort sedan dess.
Vandrat i tunnlarna.
-Utan mål. -Ensam.
-Har ni följt efter mig? -Med stort intresse.
Dina FBK-vänner förrådde dig. Men en begåvad man som du behöver inga vänner.
-Han behöver vägledning. -Nej tack.
Jag är en grubblande ensamvarg nu. Jag skriver dagbok.
-Jag är hellre ensam. -Så synd.
Vi kan lära dig mycket.
Dåliga mentorer kan leda en till en slipprig sluttning,
oavsett om man träffar dem långt senare på en bergstopp
eller tillhör deras teatergrupp.
De har varit i tältet länge. Vad planerar de?
-Hoppas det är en picknick. -Aldrig.
Inte nu längre.
Jag trodde greve Olaf kunde lära mig saker,
som att utveckla min karisma och bli artist.
Men jag ifrågasätter mina livsval nu.
Jag vet. Jag får rysningar av de där typerna.
De dödade cirkusmissfostren.
-Ja. -Döda som diskborstar.
Vad tror du de planerar, bebis?
Trubbel.
Vattenfallet är halt. Gaffeltänderna kan ge fotfäste.
Du borde se det här. Jag försökte se om någon bok klarade sig.
-Jag hittade den här. -"Oden?"
-"Koden." -Enligt boken
kan FBK lämna kodade meddelanden vid brand. Det kan finnas ett nu.
Nån får stanna och leta. Quigley, kan du knäcka kod?
Jag är bättre på kartor.
Och på klättring. Jag såg dig i Finurliga bras-knasaren.
Du kan rädda Sunny. Jag ser vad jag får veta.
Är du säker?
Du hittade vägen upp. Nu är det min tur.
-Om Sunny är där, tar vi hit henne. -Jag vet.
Tack för att du erbjuder dig.
Vi drar oss upp med de här och kollar så isen håller.
Inte falla, strålande plan.
-Redo? -Om vi väntar till vi är redo...
Får vi vänta resten av livet.
Vi borde vila.
Jag ser en avsats.
Inte långt kvar nu.
Förnedrande.
Jag är inte heller nöjd, okej?
-Repris. -Aldrig!
Det är inte som förra gången du satt i en fågelbur.
Den här är större.
-Varför? -För att fånga örnar.
Varför hjälpa Olaf?
Varför en vuxen man medvetet deltar i tvivelaktigt beteende?
Du fattar när du blir äldre.
Jag har dig.
Avsatsen är stadig. Vi hämtar krafter ett tag.
-Bra idé. Du klättrar bra. -Du uppfinner bra.
Tack. Men ta inte ut något i förskott, det är långt kvar.
"Firar du när du är halvfärdig så blir inte slutet lika kul."
Min syster skrev det.
När vi hittat Sunny, letar vi efter Duncan och Isadora.
Din handske!
Vi tar den på vägen ner.
Det är en fin plats att gömma ett högkvarter.
Härlig utsikt.
Väldigt härlig.
Mycket har tagits från Baudelaire-barnen sedan de förlorade föräldrar och hem.
En sak är deras privatliv, så...
...istället för att berätta om en stund delad av vänner,
en kylig dag, halvvägs uppför ett vattenfall,
ska jag låta det äldsta Baudelaire-barnet
få ha några ögonblick för sig själv.
Jag ville inte bli skurk eller skådis. Jag ville bli marinbiolog.
Sunny är oskadd!
Hur ska vi rädda henne med krokhanden som vakt?
Törstig.
Vi har gott om isvatten.
Jag vill ha kolsyrat.
Chefen kastade en flaska läsk på vägen, men jag får inte lämna dig ensam.
Ga ga?
Titta inte på mig så där.
Strax tillbaka.
-Sunny. -Var är Klaus?
På högkvarteret. Vi ska rädda dig.
Duncan?
Det är hans bror Quigley. Han överlevde branden.
Å, bebilaire!
Göm er!
Jag har några fler förnedrande sysslor åt dig.
Du ska laga en fin, modern middag.
Ikväll firar vi Falsk vår!
Inte bara det.
Var är Krokis?
Du har problem med att styra dina lakejer.
Jag låter dem ströva fritt. Frigående hantlangare.
Vi har ett jobb till er. Ett läger i skogen.
Där finns en presenning. Ta hit den, lägg den över vägen.
Det låter som jobb. Varför måste vi?
För att vi säger det.
Bra poäng. Vi har redan skällt på bebisen.
Det finns inget att göra.
Du bryr dig för mycket om bebisen.
När kvällen är över äger vi oräkneliga barn och deras förmögenheter.
Är alla föräldralösa?
Inte ännu.
-Vad är det för otäcka människor? -Mordbrännare.
Brände de ner FBK-högkvarteret?
Vi går. Jag bär dig på axlarna.
-Kommer inte. -Jodå. Vi räddar dig.
Mata Hari.
Vem är Mata Hari?
En holländsk kurtisan som var spion under första världskriget.
Sunny vill stanna här som spion.
Undersöka förräderi. Sedan fly.
De pratade om fler föräldralösa.
Om Sunny listar ut vad de menar, kan vi förhindra att det som hänt oss upprepas.
-Bingo! -Jag kan inte lämna henne.
-Hon är min bebissyster. -Inte bebis.
Hörru, bebis. Hamna inte i trubbel!
Han kommer. Kom!
Jag kan inte lämna dig. Hur ska du ta dig ut?
Jag uppfinner något.
Ta min dyrk. Använd pulkan för att fly.
Violet!
Hur blev du så modig?
Jag hittade inte flaskan, men kolla.
Persiljeläsk!
-Hittade ni Sunny? -Hon skickade signalen. Hon är okej.
Mordbrännarna var en man med skägg, utan hår...
En kvinna med hår, utan skägg. Olaf är rädd för dem.
-Lämnade ni henne där? -De ska göra fler föräldralösa.
Sunny vill spionera på dem.
-Hon är en bebis, ingen spion. -Inte längre.
Hon möter oss här när hon vet mer.
Hon insisterade.
-Insisterade? -Frivilligt.
-Då får vi lita på henne. -Har vi nåt val?
Hittade du något?
Ja, FBK. Om det brinner och du vill skydda något, var gömmer du det?
-Kassaskåp. -Du hann inte öppna det.
-Kylskåpet. -Ja. Jag kollade där.
Vad hittade du?
Fasligt babblande kylskåp.
Fasligt babblande kylskåp. En nödkod.
Man kan lämna meddelanden med saker i kylskåpet.
Hör här.
"Den mörkaste sylten av tre har avsändaren, se."
-Låter som Isadora. -Våra föräldrar lärde henne rimma.
Dikten betyder att namnet på den som skickade meddelandet
är i den mörkaste sylten. Boysenbär är mörkast.
J.S.
-Jacques Snicket. -Han är död.
Det är inte det enda skumma med meddelandet.
"Samlingar använder en fruktbaserad kalender
och platsen kan åkallas med kryddig sås."
J.S. kallar till möte med hela FBK.
Antalet oliver är veckodagen.
En för söndag, två för måndag.
-Fem oliver. -Torsdag.
Om meddelandet lämnades när det brann, är det om knappt en vecka.
Men var?
Den enda kryddiga såsen är senap.
Läs ingredienserna.
"Vinäger, senapsfrö, salt, gurkmeja, Sista säkra platsen."
-Sista säkra platsen. -Hittar vi den, så hittar vi FBK.
Jag vet inte var det är.
Om svaret fanns i biblioteket så har det gått upp i rök.
Sunny kanske får reda på nåt.
Vi håller ögonen öppna.
Falska vårrullar.
"Gå dit. Gör det." Domderandet.
Såg ni?
Igen.
Ett fladdrande ljus, som på en kikare.
-En volontär. -Hämta dem, Olaf.
Jag? Jag vill inte. Tvinga bebisen.
Det är inget för en bebis. Är det en volontär...
-De kan ha sockerskålen. -Jag går!
Hjälper gärna till. Jag ska bara byta om till något läskigare.
Bebisen tittar på oss.
-Täck buren! -Täck buren!
Täck buren!
Jag skulle säga det först.
Förlåt, bebis.
Någon kommer nedför backen!
Det måste vara Sunny!
Jag tror inte det. För lång.
Konstigt. Hen ser ut att brinna.
-Det är inte eld. Det är mode. -Esmé.
Jag trodde att ni volontärer var smarta,
men om nån smyger omkring här så är det korkat.
Ert högkvarter är förstört,
era värsta fiender är på bergstoppen
och jag är här...
...klädd för att döda.
Du är kort för att vara volontär,
men läsning stoppar växten, har jag alltid sagt.
Spring inte. Jag vill bara tortera dig,
tills du säger var sockerskålen är.
Ni hade maskerad en gång och bjöd inte mig.
Inte för att jag bryr mig.
Ett så här vackert ansikte ska inte döljas.
Är ni i köket?
Ni kanske gömmer er i... det här rummet.
Å, okej.
Det är badkarsrummet.
Kom fram nu!
När jag får tag i er ska jag flå er, det näst värsta jag gjort i ett badkar.
Vi har fångat Esmé Solkig på botten av ett väldigt djupt badkar.
Lever hon?
Släpp ut mig härifrån!
Det är mindre "inne" att sitta fast i ett badkar än att bada frivilligt.
Hon lever.
-Jag kan göra en krok och få upp henne. -Eller...
-Eller? -Släpp ut mig!
Olaf har nån ni älskar. Nu har vi nån han älskar.
-Vi kan byta. -Utväxla gisslan.
När min pojkvän får veta att ni har mig här,
blir han jättearg!
-Han tar folk för att få det han vill. -Ska vi göra likadant?
-Ont ska med ont fördrivas. -Gjorde alla det, skulle världen gå under.
Klaus har rätt. Det måste finnas ett annat sätt.
Det är strålande.
Ni är inte volontärer, ni är Baudelaire-barn!
Olaf blir besviken över att ni inte dog när han kastade er från berget.
Han blir förstås glad över att få döda er igen.
Du...
Flög inte du iväg med en massa ballonger?
-Jag överlevde branden. -Jisses, vissa dagar går allt fel.
-Vi släpper dig om vi får vår syster. -Och om jag vägrar?
Det är ert problem.
Att vara rättfärdig och beläst leder ingenvart.
I er ålder förväntades jag slösa bort hela sommaren på Anna Karenina.
Jag visste att det var onödigt, så jag brände den.
Och se på mig nu!
Jag är vacker och moderiktig!
-Fast i ett badkar. -Men jag klarar mig bättre än ni!
Ni räddar aldrig er syster, och ni räddar aldrig ungarna
-som är på väg upp för att fira Falsk vår. -Falsk vår?
-"Föräldralösa" -"Förmögenheter."
De kidnappar snöscouterna och dödar deras föräldrar.
Carmelita!
Vi kan kanske vända. Jag känner inte tårna och väskorna är tunga.
Du vänder när jag säger det, på bergstoppen,
när jag blivit Falsk vårdrottning!
Falsk vårdrottning är en demokratiskt vald post.
Bara kaksniffare bryr sig om demokrati! Vem sa att du är chef?
Alla era rika föräldrar, men jag anar att de hade orsak att skicka er till skogs.
Jag är trött på att ta order från nån som luktar katt.
Vem vill lämna scoutledaren vid vägen
så hon får svälta och bli förvildad och äta jord för att överleva?
Följ mig, som den drottning jag är!
Framåt! Framåt!
Men...
Jag är fri.
Framåt! Framåt!
Framåt, framåt! Framåt!
Sluta säga så. Det hjälper inte.
Var snabbare då.
-Det här är inte bra. -Vi har inget val.
Framåt, framåt! Framåt!
Vi står inför vår största triumf.
En trupp snöscouter från stadens rikaste familjer
är på väg hit precis nu.
Vi ska fånga alla snorungarna
och erbjuda dem att ansluta sig till oss.
Och om de vägrar?
Då bränner vi ner deras hus.
Med föräldrarna i.
-Det hände oss. -Och våra föräldrar.
Så vi ska kidnappa rika ungar och avlägsna föräldrarna i olika mordbränder.
Medan vi väntar på att de blir vuxna så vi kan ta deras pengar,
indoktrinerar vi dem med distanserat föräldraskap och Stockholmssyndrom?
Vi är inte distanserade. Du förtjänade inte beröm.
Vi tog dig i din svartaste stund,
för att vi såg en gnista i dig som kunde tända eldar. Men se på dig...
Din besatthet av Baudelaire-barnen är skamlig.
Den har lett till nederlag och förödmjukelse.
Det är det förgångna. De är döda för mig.
Inte alla.
Om jag dödar bebisen får jag inte förmögenheten.
Exakt. Tror du att du förtjänar vår respekt?
Vår kärlek?
Gör då något för en gångs skull!
Kasta ner Sunny Baudelaire från klippan!
-Men... -Var en man, döda bebisen.
Dumbom.
Som vi säger inom teatern...
Kasta henne.
Det är en order. Kasta ner bebisen från berget!
-Nej. -Vadå "nej"?
-Vi menar nej. -Vi är färdiga med dig.
Vi förlorade hem och föräldrar i en brand.
-Det var kanske ingen slump. -Vår syster också.
Jag bryr mig inte om nån bakgrundshistoria!
Ni ska lyda order!
-Vi älskar dig. -Vi gör allt för kärlek.
Men inte det.
Ni...
Då så. Jag behöver ändå inte de rynkiga russinen!
-Du, gör dig av med bebisen! -Det är en slipprig sluttning.
Nej, ett fruset vattenfall. Kasta bebisen nu.
Jag menade bildligt.
Jag behöver utrymme. Jag ifrågasätter mina livsval.
Ditt sökande... ditt livsval...
Var snäll mot Esmé.
Du har visst förlorat underhuggarna.
Jag behöver inte dem.
Jag är en individualist och kan kasta en bebis själv!
Du är inte ensam, chefen. Du har mig.
Nej...
Min förmögenhet!
Äntligen, efter alla år...
Familjen Baudelaire är eliminerad.
Jag har dåliga nyheter.
-Min förmögenhet! -Baudelaire-barnen!
Titta vem jag hittade.
-Quigleforth Quagmire. -Quigley.
Jag har aldrig varit gladare att se er levande! Hur fångade du dem?
Vi är inte fångar. Vi ska utbyta gisslan.
Som om jag aldrig hade flytt ur en stol som drogs uppför ett berg...
Jag tänkte tvinga dem under knivhot, men volontärerna kom frivilligt.
De är så dumma.
Vi har kanske ingen gisslan, men vi går inte utan Sunny.
Sunny Baudelaire är död.
-Nej! -Jodå. Min favorithantlangare
kastade ner henne från klippan.
Din favorit?
-Såg ni inte det på väg hit? -Hur kunde du?
Enkelt, han lyfte upp henne och...
Nej.
Och det funkade, för nu har jag er!
Ni tvingade mig att välja, och jag fick ändå allt jag ville!
För jag är absurd, begåvad,
charmig, dansant, enastående,
förtvinad, gåtfull, humoristisk,
i... Vilket ord på 'i' beskriver mig?
Idiot. Du är en besvikelse, Olaf.
-Våra nya rekryter blir bättre. -Här kommer de.
...bra, charmiga, duktiga, emblematiska, friska, glada,
humana, intressanta, joviala, kramiga,
lugna, medgörliga, naiva, officiella, petiga...
starka, tramsiga...
-Vad gör kaksniffarna här? -Carmelita.
Hej, lilla flicka.
Vi ska hjälpa er fira Falsk vår.
De är inte här för att fira Falsk vår.
-De ska kidnappa er. -Jag är för söt för det.
-Ge mig vårstången! -Vänd och för snöscouterna i säkerhet!
-Bry er inte om gnällspikarna. -Kom lite närmare.
Nej, Carmelita!
Jag kröner mig själv till Falsk vårdrottning!
Ni övriga barn,
kom lite närmare och delta i ett speciellt firande.
Det är en fälla!
-Nej! -Nej!
Den fina sidan har kanske kråkor och tränade reptiler.
Men örnarna jobbar för oss.
-Och snart barnen också. -Nej.
-Vi tänkte ta dig tillbaka, Olaf. -Men vi tar din bil istället.
-Hur tog ni nycklarna? -Vi hör av oss.
-Jaså. -Jag pratade med fröken Solkig.
Vi är imponerade av dig. Vi hör av oss med nästa uppdrag.
Herregud! Verkligen? Ni är så rara!
Trevlig resa!
-Vi måste iväg. -Ni ska ingenstans!
Jag behöver bara en av er levande för att få förmögenheten.
Vem blir det?
Behåll Klaus! Krossa hans glasögon så han stöter emot saker.
-Förtjusande. Vill du vara med oss? -Vi borde diskutera det först.
Kaksniffare, nu har jag fyra föräldrar mer än ni!
Några sista ord?
Bara ett.
Rosenknopp!
Efter dem!
Hur då, chefen? Vi har ingen bil.
Jag svär, hon var i buren, chefen.
Jag tar hand om dig sedan.
-Skönt att ha dig här, Sunny. -Vi är inte säkra än.
Visar kartan vart strömmen leder?
Strömmar leder till större vattendrag som floder, och floder leder till...
-Quigley! -Violet!
-Quigley!
Trots alla år som jag undersökt fallet med Baudelaire-barnen,
är det mycket jag inte vet.
BEVIS
Om Violet Baudelaire besökte Besittningsbergen
med Quigley Quagmire igen.
Sista säkra platsen! Jag hittar dig på Sista säkra platsen!
Jag vet inte vad som hände med truppens medlemmar
när de lämnat Ängsliga berget.
Vi kan köpa en gård och odla kålrot.
Vi kan gå på konsert och ragga upp sjömän.
Vart ska vi gå nu?
Det är ett vägskäl.
Men en sak vet jag. Jag vet vart Baudelaire-barnen tog vägen
när deras pulka rusade längs Slagna strömmens frusna vatten.
Jag vet det tack vare en strof i en lång och svår dikt,
inringad i en gammal bok av en kvinna som var volontär,
en modig mamma och ett lojalt syskon. Strofen låter så här:
Att inget liv är evigt...
Att döda ej stiger spöklikt...
Att även den tröttaste flod...
Vindlar sig till havets trygghet.
Tusen tack för skjutsen.
När du erbjöd skjuts antog jag att du hade bil.
Jag glömde att den föll från klippan. Tur att du hade din taxi.
-Min brors taxi. -Hälsa och tacka.
Han är död.
Müslikaka?
-Det är min. -Har du haft en telefon hela tiden?
-Herr Tamerlane. -Är du på jobbet?
Nej, jag kom just tillbaka. Jag tror jag har hittat en bra kandidat
till det lediga assistentjobbet.
Ingen bryr sig. Kom hit. Staden brinner.
Brinner?
Flera bränder? Milde himmel, var?
Över hela staden?
Tänk på barnen. Tänk på förmögenheterna.
Ministeriet för föräldralösa kommer att koka.
-Ge tillbaka med samma mynt. - Och se världen gå under.
Undertexter: Lisbeth Pekkari