NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Katso pois, katso pois
Iltas pilaa tämä show Koko elämäs ja päiväs
Joka jakso pelkkää tuskaa
Siis katso pois
Katso pois, katso pois
On Baudelairet pinnan alla Meren syvän pohjalla
Kreivi Olafin karmeaa seuraa He tarkkaan välttelee
Tietysti hän heidät löytää Ja se karmaisee
On ohjelma tää kamala Sen laiton olla pitäis
Siis katso pois
Katso pois
On täällä vain kauhua
Ja elämää hankalaa
Kysy keltä vaan Ja hän vastaa
Katso pois
Katso pois, katso pois
Katso pois
LOHDUTON LUOLA: 1. OSA
Katso pois, katso pois
Beatricelle -
Kuolleet naiset eivät kerro tarinoita.
Surulliset miehet kirjoittavat ne ylös.
Tarvitsemme apua!
Avatkaa!
-Salasana? -Emme tiedä sitä.
-Auttakaa! -Putosimme vuorelta.
-He eivät aio avata. -Pitää keksiä salasana.
Se on VPK:n sukellusvene. Mitä lauseita he käyttävät?
-Vapaapalokunta! -Maailma on täällä hiljainen?
Baudelairet.
Käytettyään paljon aikaa tutkien meriä ja myrskyjä -
ja tuijottaen tarkkaan useita juoma-altaita -
maailman tieteilijät kehittivät teorian nimeltä "veden kiertokulku".
Se koostuu kolmesta ilmiöstä,
haihdunnasta, sadannasta ja valunnasta.
Kaikki niistä ovat kuivia, mikä tässä yhteydessä tarkoittaa tylsää.
Joskus on helpotus olla tylsistynyt,
koska tylsistynyt henkilö -
on myös turvassa.
BIOVAARA
Olen Lemony Snicket,
ja toivoisin opiskelevani jotain kuivaa, kuten veden kiertokulkua -
enkä Baudelairen orpojen elämää,
joka ei ole kuivaa eli tylsää eikä kuivaa eli meren puutetta, mutta...
Neuvon teitä etsimään turvallista, kuivaa viihdettä -
enkä katsomaan sekuntiakaan tästä vaaran täyttämästä -
ja äärimmäisen kosteasta tarinasta.
Tätä tietä.
Hei! Tulkaa sisään.
Katso näitä välineitä.
Katso vuorovesikarttoja. Sukellusvene etsii jotain.
Niin etsimme. Tervetuloa Queequegille, Baudelairet.
Kautta partani!
-Merirosvot sanovat niin yllättyessään. -Oletko merirosvo?
En, mutta yllätyin löydettyäni Klaus, Violet ja Sunny Baudelairen -
-keskeltä merta. -Mistä tiedät nimemme?
Päivän pilkunviilaajan mukaan olette vaarallisia murhaajia.
Aina ei kannata uskoa lehtiä.
Ettekö ole vaarallisia?
Minä...
Meillä on... ollut...
Ehkä vähän -
vaarallisia.
Et kertonut nimeäsi.
Fiona Vastakarva, sukellusveneen kapteeni.
-Sinäkö? -Eikö tyttö voi olla kapteeni?
-Tietysti voi. Olet vain nuori. -Tarpeeksi vanha.
Aloin vasta kapteeniksi.
Tuo on isäpuoleni, kapteeni Vastakarva.
Hän on poissa.
-Mekin olemme orpoja. -Ei hän ole kuollut,
vaan lähti saatuaan hätäviestin manaatista, eikä palannut.
-Olemme pahoillamme. -Hän löytää minut vielä.
Kiva, että löysit meidät.
Saimme VPK:lta kutsun torstain kokoukseen.
-Tuttumme voi olla siellä. Vietkö meidät? -Suoritan jo tehtävää.
-Vietkö meidät rantaan? -En voi muuttaa kurssia kesken tehtävän.
On ollut haastavaa johtaa alusta yksin, mutta VPK luottaa minuun.
Entä jos et olisi yksin? Autamme sinua, ja viet meidät sen jälkeen perille.
Aika ei riitä. Kokous on torstaina.
-Parin päivän päästä. -Vapaaehtoistyötä?
Niin VPK:ssa tehdään.
Emme tiedä tehtävästä mitään.
Se on tärkein tehtävä VPK:n historiassa.
Etsin sokerikkoa.
Kautta partani!
Ilmaus "kautta partani" syntyi merirosvojen keskuudessa.
He pitävät oudoista ilmaisuista -
lähes yhtä paljon kuin toisten alusten valtauksesta ja ryöstämisestä.
Se ilmaisee yllättymistä,
ja sitä käytettiin tilanteissa, joissa tuntuu kuin koko keho,
partoineen kaikkineen, vapisisi.
En ole käyttänyt sitä sen sateisen illan jälkeen,
kun jouduin esittämään yllättynyttä merirosvoa.
Se sopii täydellisesti siihen hetkeen,
kun näkee kreivi Olafin.
Kautta partani! Se on merirosvojen ilmaus -
ja tarkoittaa, että teidän täytyy pukea valeasut ja totella minua.
Minua pidetään edelleen kuolleena, joten meidän on varottava sanojamme.
Hei, haluaisin varastaa sukellusveneen.
Siis lainata sukellusvenettä.
Siis vuokrata parhaan alennuksessa olevan sukellusveneenne.
Jos pohditte asiaa, olen tavallinen perheenisä -
ja lomalla ihanan vaimoni...
Tämä mekko ei ole in.
-...komean tyttäreni... -Ei komea, vaan ihastuttava.
...ja etäisen serkkuni kanssa. Vihaan häntä.
Siksikö, etten murhannut vauvaa? Pyysin jo anteeksi!
Hän puhuu hassuja.
Kuten sanoin, olemme perhelomalla -
metsästämässä orpoja meren pohjasta.
Se on yleinen perheloma-aktiviteetti.
Jep, tavallinen perhe,
jolla on kattava taustatarina. Kerron sen, jos sinulla on kysyttävää,
tai jos huomasit minun muistuttavan lehdissä mainittua, kuollutta kreiviä.
-Esmé Kurjimo? -Se ei ole nimeni.
Nimeni on jokin muu. En ole kertonut sitä vielä.
Oletko Esmé Kurjimo?
-Kuka kysyy? -Sukellusveneesi on valmis.
Sukellusveneeni?
-Hänen veneensä? -Joku pariskunta varasi -
pelottavimman sukellusveneemme Esmé Kurjimolle.
He soittivat, mutta kuulosti siltä,
että toisella oli hiukset, muttei partaa ja toisella parta, muttei hiuksia.
-Uhkaavan oloisia. He maksoivat jo. -Tosi huomaavaista.
-Tilasivatko he muuta? Olafin nimellä? -Vain kapteenin hatun.
-Otan sen! -Rouva on kuulemma kapteeni.
Tämä on in!
Kreivi, Koukkiksen koukut tekevät oloni epämukavaksi.
Hyvitän sen, pomo. Kenet pitää tappaa?
Jep. Vain normaali, tavallinen, arkinen perhe.
Lonkerollinen alus on teidän.
Kuulimme sokerikosta.
Esmé Kurjimo etsi sitä Salojen sairaalasta.
Agenttimme löysi sen ensin.
Hän vei sen VPK:n päämajaan Mortmain-vuorille.
He polttivat sen.
Tiedän. Sokerikko putosi Vaivavirtaan ja ajautui mereen.
Siksi vain Queequeg voi löytää sen.
-Miksi se on tärkeä? -Skisman molemmat puolet haluavat sen.
Se voi olla syy skismaan.
-Mitä siinä on? -Huippusalaista.
-Etkö aio kertoa? -Ette tarvitse sitä tietoa.
-Et voi käskyttää minua kertomatta. -Keskitytään etsimiseen.
Siten saamme kaikki tietää, mitä siinä on.
Kuulostat Cookielta. Hänkin on aina positiivinen.
-Cookielta? -Miehistön toinen jäsen.
Hän hoitaa ruoat, mutta käyttää liikaa purkkaa.
Cookie, tule tänne!
Baudelairet!
Phil!
-Mitä teet täällä? -Cookie on perämieheni, vai mitä?
-Hän on Phil. -Sanon häntä Cookieksi.
On ihan sama, miksi minua kutsutaan.
Kiva, että pääsit pois sahalta.
Tiesin löytäväni paremman työn kuin palkattoman.
Nyt olen kokkina alimiehitetyssä sukellusveneessä!
Elämä vain paranee!
Phil, anteeksi se onnettomuus.
-Se parani kauan sitten. -Mitä jalallesi kävi?
Hai söi sen. Niin.
Se sattui kamalasti, mutta toisaalta -
harva näkee niin vaarallisen eläimen läheltä.
-Olet yhä optimisti. -Mitä syödään, Cookie?
En tykkää puhua pahaa edes omista ruoistani, joten jätän väliin.
Tämäniltainen laatikko on hyvin sitkeää.
-Sitkeää? -Pelkkää purkkaa.
Apukokki?
Siskoni kiinnostui hiljattain ruoanlaitosta.
Hän voi auttaa keittiössä.
Hienoa. En tiedä yhtään, mitä teen!
Parakeissa on univormuja. Sunny voi työskennellä Cookien kanssa,
ja Klausille näytän kirjaston.
Tarvitsen tutkijaa.
-Mitä voin tehdä? -Onko erityistaitoja?
-Siskoni on mekaanikkonero. -En sanoisi nero.
Olen itsekin mekaanikko, joten alus on kunnossa.
-Selvä. -Isäpuolellani oli filosofia.
"Epäröivä mies eksyy."
-Ei epäröidä, Baudelairet. -Kyllä, kapteeni.
Kyllä, kapteeni!
Kyllä, kapteeni.
"Epäröivä mies eksyy" ei ole kovin hyvä filosofia.
Usein kannattaa miettiä vähän.
Ja sen pitäisi olla "mies tai nainen".
Se ei kai sopinut kylttiin.
Epäröidään nyt. Meidän pitäisi etsiä Viimeistä turvapaikkaa, ei sokerikkoa.
Voimme luottaa Fionaan.
Haluaisin kyllä, mutta hänessä on jotain häiritsevää.
Niinkö? Hän muistuttaa sinua.
Olet huolissasi Quigleystä, mutta hän on turvassa.
Tiedän. Hän on neuvokas.
Nuori mies, väitätkö laskeneesi jäätyneen vesiputouksen,
pudonneesi virtaan, jossa jouduit eroon ystävistäsi,
ja palanneesi kaupunkiin itse tehdyillä suksilla?
Sitä on vaikea uskoa.
Mikset soittanut taksia, ja missä ovat vanhempasi?
Olen orpo kuten ystäväni. Siksi tulin Orpoasioiden osastolle.
Anteeksi.
Niin.
Kyllä.
Ei.
Tummanpunainen.
Ei kiitos.
-Mitä sanoitkaan? -Autatteko löytämään ystäväni?
Valitettavasti en ehdi etsiä orpoja, jotka eivät pysy paikoillaan.
Huuleni ovat rohtuneet liikaa Baudelairejen vuoksi.
Puhumattakaan Quagmireista.
Etsin Baudelaireja. Olen Quigley Quagmire.
Mahdotonta. Hän kuoli tulipalossa. Sitä tuntuu olevan liikkeellä.
Uusi sihteerini vie sinut ovelle.
Jacqueline?
Jacqueline.
En ole sihteeri, eikä nimeni ole Jacqueline,
mutta voin ehkä auttaa.
Kuulostaa vaarallisen pulmalliselta kysymykseltä.
Jo vuosia minua on sanottu ilkimykseksi ja rikolliseksi.
Jokaista pahaa tekoani on pelätty.
En ymmärtänyt ennen kuin nyt,
miten karmivaa on olla -
konnamaisen, vaarallisen, tyrannimaisen, petollisen,
tosi ilkeän ja pomottelevan...
Älä valita.
Olet vihainen, koska se kiva pari vuorilta tykkää minusta enemmän.
Siksi sain heiltä aluksen ja hatun.
Ei kapteenin hattu kapteenia tee!
Se on sitä paitsi vuokrattu.
Olaf, oletko huonolla tuulella?
Meidän pitäisi metsästää Baudelaireja eikä kellua tässä purkissa.
Kuule, herra. Tuin sinua, kun jahtasit unelmaasi jahdata orpoja -
tosi epämuodikkailla Takamaiden seuduilla.
Tällä kertaa jahtaamme sitä, mitä minä haluan.
Sokerikkoa.
Niin juuri! Sitä paitsi tämä on perheaikaa.
Kreivi, katso minua.
Katso, kreivi!
Nykyaikana on tärkeää -
-kaiken kiireen keskellä... -Katsokaa!
...että perheet viettävät aikaa yhdessä.
Katsokaa, senkin kakunnuuskijat!
Kultaseni, näytät ihanalta! Eikö näytäkin?
Olen steppaava ballerina-haltiatar-eläinlääkäri!
Pyydä ensi kerralla lupa, ennen kuin viet valepukuja arkustani.
Mutta kreivi, tarvitsen asun, jotta voin harjoitella steppausta -
ballerina-haltiatar- eläinlääkäriesitykseeni!
Numeron nimi on "Joutsenlampi".
Siinä joutsen jää auton alle,
koska se luuli olevansa minua ihastuttavampi.
Minne luulet meneväsi?
Hukuttamaan suruni, ennen kuin hukutan haltiattaren.
Missä olit?
Anteeksi. Kuurasin kannen ja ripustin kapteeni Esmén kuvan ennen ruoanlaittoa.
Kaipaan työkavereita. On haastavaa olla Carmelitan miehistön ainoa jäsen.
Nimi vaatii vielä työstämistä.
Pomo, tiedän, että olet vihainen vuoren tapahtumista.
Tahdon sanoa, että voit yhä luottaa minuun.
Tein pienen kreivin naaman...
-Mitä tämä on? -Salaattia.
-Leikkasin siihen vihanneksia... -Onko siinä naudanlihaa?
-Se on kasvisruokaa. -Mitä?
Kasvisruoassa ei ole yhtään lihaa.
-Suosikkikoukkuni! -Olet kätyrini -
eli teet töitä minulle.
Kun käsken sinun heittää vauvan kalliolta, minun on paras kuulla yksi asia.
"Läiskis."
Voi ei!
Hei, merimiehet. Hyvältä näyttää.
Herman Melville, yksi lempikirjailijoistani.
Hän dramatisoi ylenkatsottujen ryhmien, kuten merimiesten ja nuorten, ahdinkoa.
Pidän hänen symboliikastaan, kuten siitä,
että Moby Dick on sekä valas että kuoleman metafora.
Merikapteenin pakkomielteinen ja verinen kosto on liikaa.
Se ei yllätä.
Suosikkikirjani ovat täällä.
Mykologia, sinun kologiasi. Sieni keskuudessamme, Mykologinen katse.
Nämä ovat sienikirjoja.
-Oletko mykologi? -Olen aina ollut kiinnostunut sienistä.
Hankkikaa huone.
Mistä aloitamme?
Vuorovesikirja voi auttaa selvittämään,
minne virta vei sokerikon. Voimme laskea sijainnin.
Se olisi helpompaa, jos tuntisimme sisällön.
Se on luottamuksellista.
Tapaaminen jää välistä, emmekä tiedä syytä.
Ilman sokerikkoa tapaamista ei ole. Töihin.
-Mutta... -Kapteeni antoi käskyn!
Minä...
-Anteeksi. -Tarkistan kaikuluotaimen,
jos se sopii kapteenille.
-En tiedä, mikä minuun meni. -Älä huoli. Olemme kaikki kokeneet kovia.
On ollut vaikeaa ilman isäpuolta.
Paineet ovat kovat.
Se on normaalia. Olet sukellusveneessä.
Sinä ja Violet muistutatte toisianne.
Olette fiksuja, lujatahtoisia -
ja melkoisen nättejä.
Totuus on,
että isäpuoleni ei kertonut, mitä sokerikossa on.
Kapteenin pitää tietää kaikki, mutta hän jätti paljon kertomatta VPK:sta.
Hänestä jotkut salaisuudet ovat nuorille liikaa.
-Veljeni ei kestänyt sitä. -Onko sinulla veli?
-Hän kuoli. -Tulipalossako?
Manaattionnettomuudessa.
Vanhempamme eivät kertoneet kaikkea pitääkseen meidät turvassa.
Kohtaamme vaaroja, joihin meitä ei valmisteltu.
Klaus, tahdon kertoa jotain perheestäni.
Löytyi. Veden kiertokulku.
Anteeksi, mitä sanoit?
En mitään tärkeää.
Purkkaa?
Laatikoittain!
Pihistin ne Onnenkantamoisesta ennen lähtöäni.
Meillä on myös perunoita,
vehnäjauhoja,
kermaa, jauhettua mustapippuria -
ja -
turskaa.
Nyt keksin! Tehdään turska-purkkalaatikkoa!
Kalakeittoa!
Kalakeittoa purkalla?
Sinulla on opittavaa, pikkuneiti.
Ei purkasta, vaan perunoista.
Turskaperunakeittoa.
Loistavaa!
Voita ei ole, mutta oliiviöljyä löytyy.
"Uskalias ruoanlaitto vaatii usein ainesten nopeaa korvaamista muilla",
kuten Julia-tätini sanoi.
Yleensä en antaisi taaperon kuoria perunoita,
mutta olet luonnonlahjakkuus!
Täällähän sinä.
Mikään ei kaivannut korjausta, joten tutkin tämän ilmalukon mekaniikkaa.
Kun sukelluspuvut ovat päällä, huone täyttyy vedellä.
Sitten luukku avautuu, ja voi mennä ulos.
-Se voi olla hyödyksi. Olemme edistyneet. -Sinä ja Fionako?
Anna hänelle mahdollisuus. Hän ei kertonut sokerikon sisältöä,
-koska ei tiedä sitä. -Hän valehteli? Mitä hän salaa?
-Hän on VPK:sta. -Kummalta puolelta skismaa?
-Hän vaikuttaa jalolta. -Monet vaikuttavat. En luota häneen.
Minä luotan.
-Etkö luota minuun? -Tietysti.
Yrittäkää sitten tulla toimeen.
Tule. Näytän, mitä löysimme.
Sokerikko meni virran mukana ja huuhtoutui mereen.
Vuorovedet veivät sen koilliseen.
-Upposiko se? -Meret liikkuvat,
joten uppoava esine päätyy kilometrien päähän.
Tämän alueen merivirrat veivät sokerikon -
Kohtalaisen koralliriutan ympäri tänne.
-Siinä lukee V.M. -Viheltäjien merikeskus.
-Josefiina-tädin sukunimi oli Viheltäjä. -Tiedän.
Viheltäjien merikeskus on merentutkimuslaitos.
Tätinne mies Ike ja tämän veli Gregor johtivat sitä.
-Josefiina ei maininnut sitä. -Eikä paljon muutakaan.
Ei ihme, ettei hän halunnut puhua siitä. Ike ja Gregor riitaantuivat.
Syytä ei tiedetty, mutta he eivät enää puhuneet toisilleen.
Sitten eräänä päivänä syttyi tulipalo.
Viheltäjien merikeskus paloi, ja Gregor kuoli.
Onko sokerikko Viheltäjien merikeskuksen lähellä?
Se onkin outoa.
Laskelmieni mukaan se on Viheltäjien merikeskuksen alla.
Siinä lukee G.L.
Gorgoonien luola.
-Merenalainen luola labran alla. -Kurssi sinne.
-Mitä? -Ei kiirehditä.
-Emme tiedä, ovatko laskelmat oikein. -"Epäröivä nainen eksyy."
-Tällä kertaa pitää miettiä. -Emme voi pysähtyä.
Pitää ehtiä Viimeiseen turvapaikkaan torstaiksi. Aika loppuu!
-Kerro siskollesi, että hän kapinoi. -Kerro kapteenille, että hän on järjetön!
-Minä... -Syömään!
-Hyvä ajoitus, Phil. -Kiitä Sunnya.
Hän pilkkoi perunat ja otti kalasta ruodot hampaillaan.
Herkullinen tuoksu.
Hyvää työtä, kokit.
Hyvää työtä, kaikki.
Miehistön neuvosta päätin lähteä heti Gorgoonien luolaan. Kapteenin käsky.
Näettekö, perheillallinen on ratkaisu kaikkeen.
-Vääryyteen. -Vatsakipuun.
-Vaikeaan matematiikkaan. -Puhun oikeista ongelmista!
Se on salaattia.
-Onko se syötävää? -Sitä minäkin kysyin.
Halusin salaatin, jonka sisällä on pizzaa.
Tämä on surkea.
Kulta...
Sano jotain.
-Sano jotain... -Kuule, Koukkis...
-Nimeni on... -Tämä on perheillallinen.
Kiitos, pomo.
Minulla oli upean komea ja muodikas partneri.
-Eli moi. -Ja yksi ihana, adoptoitu -
sairaan lahjakas tytär.
Mies, nainen ja lapsi. Se on perhe.
Perheitä on itse asiassa monenlaisia.
Esmé tarkoittaa, että syöt tyrmässä rottien kanssa.
Kyllä, pomo.
Kakunnuuskija ei ole perhettä!
-Ehdimme merikeskuksen alle tunnissa. -Kerro, mikä meitä odottaa.
-Lopeta. -Hän ei kerro kaikkea. Siksi hän epäröi.
Mitä siellä on?
Medusan myseeli.
Myseeli viittaa sieniin.
Medusa on hirviö Kreikan mytologiasta. Sen hiukset ovat käärmeitä.
Varmaan kiltti, kun häneen tutustuu.
Medusan myseeli on sieni, jota kasvaa vain luolassa.
Yhdessä kirjassa on runo siitä.
"Yksi itiö niin suurissa voimissa, että voi kuolla tunnissa."
-Se on siis myrkyllinen. -Ja tappava.
Sieni kasvaa ja kutistuu, katoaa ja ilmestyy sykleissä.
Kun se kutistuu, sitä ei näe, mutta kun se kasvaa...
Luola eristää sienen. Se ei voi levitä.
Jos sokerikko on haettava sieltä, tehtävä saattaa olla tuhoon tuomittu.
Kaikuluotain.
-Onko tuo Q Queequeg? -On.
Entä kysymysmerkki?
Piileksitään, ettei se huomaa meitä.
Epäröivä nainen eksyy. Moottorit, valot ja kaikki seis!
Matalaksi.
-Mikä se oli? -Merimiehille se on "Suuri tuntematon".
Näin sen. Se oli valtava.
Ei kummoinen. Muutama suomu ja vähän nahkaa.
Isäpuoleni sanoi maailmassa olevan voimakkaampia asioita -
kuin ihminen osaa kuvitella.
Muinaisia, mystisiä asioita.
Suuri tuntematon on sellainen. Eri kulttuureissa sillä on eri nimiä,
mutta se odottaa aina pimeydessä.
Jacques Snicketin veli kirjoitti siitä. Teos on täällä.
Luetaan se kaiken varalta. Samoin kirjat medusan myseelistä.
-Haen ne. -Palaa pian.
Jälkiruoka on herkullista.
Sunny ja minä teimme jotain erityistä.
-Ei kai purkkaa? -Se on yllätys.
Olisitpa täällä.
Surun toimintaperiaate on yksi maailman oudoista arvoituksista.
Jos on surun murtama,
voi tuntea olevansa liekeissä -
surun levitessä elämään -
kuin savu valtavasta tulipalosta.
Jos Baudelairet pystyisivät nauramaan, heistä voisi olla hauska tietää,
että heidän miettiessään surullista tarinaansa ja tuntemattomia vesiä,
myös heidän pahin vihollisensa suri merellä.
En ikinä enää naura.
Huuleni eivät edes muodosta naurun ääntä.
Kaikki ilo on imetty elämästäni kuin...
Mitä ne loiset ovat, jotka tarttuvat kiinni ja imevät verta?
Itkuiilimatoja?
Perheitä.
Miten mahtavat ovat sortuneet, uponneet meren pohjaan.
Ilman Baudelaireja kidutettavana ei ole valoa, ilmaa -
eikä reseptikosteusvoidetta, koska joku unohti sen!
Älä ole masentava. Masennat minua.
Yritä päästä siitä yli. Elämä on syvältä, etkä saa haluamaasi,
-olit sitten miten hyvännäköinen tahansa. -Olen ihastuttava!
Ihmiset rupsahtavat.
-Pelottelet tytärtämme. -Tiedän, eikä olo silti parane.
Ei voi olla totta.
Mikä tuo kakunnuuskijan muoto on? Kuin iso pilkku.
Suuri tuntematon.
Luulin sitä myytiksi kuten painovoima tai sisäinen kauneus.
-Hiljaa. Se vaistoaa meidät! -Olen liian ihastuttava!
Valot pois!
Käsken Koukkiksen viedä meidät pois. Koukkis, vie meidät pois.
Odota.
Onko tuo Q?
-Mikä tuo on? -Näyttää...
Mustekala.
Kaikki pois päältä.
Sehän on Queequeg.
-Kapteeni Vastakarvan alus. -Vastakarva?
-Kuulostaa ihotaudilta. Onko se ihotauti? -Lähestulkoon. Se on vapaaehtoinen.
Vanha suolaheinä on 50 taalaa velkaa.
Hän varmaan tietää, missä Baudelairet ovat.
Vapaaehtoiset lähettävät ärsyttäviä sähkeitä.
Emme jahtaa Baudelaireja, vaan sokerikkoa.
Muistutan, että olen aluksen kapteeni.
Tämä on kapina.
Täyttä höyryä eteenpäin!
Se tulee kohti.
-Se on sukellusvene. -Outo sellainen.
Ei jäädä odottamaan!
Voi jahdin riemua!
Tunnen sen vatsanpohjassani.
Se johtuu salaatista. Vihreään ruokaan ei voi luottaa.
Eikä johdu, lemmikkini. Se on lurjuksen naurua.
Puutarhanhoitoa!
Tule isukin luo!
Tämä on jännää!
-Voi ei! -Ei voi olla!
Kylkiin pistää! Olen täynnä iloa!
Haluan tehdä vitsikirjan -
mielessäni pyörivistä hassuista asioista!
Vaikka itse sanonkin.
Milloin vaihdoit vaatteet? Tulimme tänne heti.
Tämäkö? Kursin pari riekaletta yhteen.
Näytät mahtavalta.
-Eikö niin? -Et ole kapteeni Vastakarva.
Hups.
Sori, lapset.
Kas kas.
Quagmiret.
-Baudelairet, rakas. -Ketkä?
-Adoptoitte meidät. -Ei kuulosta tutulta.
Mikä onnekas tapahtuma.
Aioin kiduttaa vanhaa vihollista, jotta hän paljastaisi olinpaikkanne.
Nyt voin jättää välikäden väliin ja kiduttaa suoraan teitä.
Hah hah, ja pikkelsiä!
-Miksi mekastatte noin? -Se on uusi lurjusnaurumme.
Se on muodissa.
Rikollisuus ei ole hauskaa.
Komedia on subjektiivista. Hyrskyn myrskyn.
Luulin teidän hukkuneen Vaivavirtaan.
Sydämeni särkyi.
Eikä särkynyt. Olet yrittänyt murhata meidät.
Olinpas, koska halusin teurastaa teidät itse -
saatuani omaisuutenne.
Ja kiskottuani sokerikon kuolleista sormistanne tai varpaistanne.
Miksi pitäisimme sitä varpaillamme?
Älä kyseenalaista minua.
Missä vanhus on? Tämä on hänen veneensä.
Kapteeni Vastakarva -
vastasi hätäkutsuun manaatista eikä palannut.
Se täsmää. Hän tykkäsi merilehmistä.
Mutta pitäisikö uskoa, että hän jätti aluksensa ilman kapteenia?
-Olen kapteeni. -Sinäkö sukellusveneen kapteeni? En usko.
-Koska olen nuori? -Olet tyttö.
Olit kapteeni pari minuuttia sitten.
Olen nainen.
-Tulette mukaamme. -Entä minä?
Kuka olitkaan? Ihan sama. Tyrmässä riittää tilaa kaikille.
Pääsenkö näkemään tyrmän?
-Mentiin, orvot. -Merihirviö!
-Mitä? -Miten uskallat sanoa minua siksi?
Juokseminen on hauskaa!
Minä sinulle merihirviön näytän!
Sori, mutta nyt en voi päästää sinua pakoon.
Katso, nappasin kakunnuuskijan.
Baudelairet, minullakin on perhe.
Se on parempi kuin teidän, koska he tekevät, mitä käsken.
Ja he ovat elossa.
-Kultaseni... -Ei nyt, lemmikkini.
-Kulta, sokerikko... -Tiedän, että tahdot sen!
Etsin sen sinulle!
Mutta kulta...
He löysivät sen jo.
Pelottaa.
Koska tämä on pelottavaa.
Sukeltakaa syvälle ja tuokaa sokerikko!
-Kuulitteko? -Kuulevat varmasti, huudat kovaa.
Älkää yrittäkö karata.
Olette meren pohjalla, ja puvuissa on vähän ilmaa.
Jos ette palaa, kuolette. En tahdo sitä. Vielä.
Nauretaan vielä kerran lurjusmaisesti.
Hah hah, panttivangit!
Hih hih, pahantahtoisuus!
Heh heh, kakunnuuskija!
Ilmaus "tutkimattomat vedet" viittaa paikkoihin, joita ei löydy kartasta.
Se kuvailee myös muuta tuntematonta -
meren pimeästä syvyydestä -
kunkin omaan tulevaisuuteen,
jonka voi tuntea vasta sen saavuttua.
Vastakarva, vanha hölmö.
Olit aina väärällä puolella.
-Miten hänen kävi? -Varmaan hukkui.
-Niinkö? -Tai tuli haiden syömäksi.
Se olin minä.
Klassista Philiä.
Pomo, useimmissa sukellusveneissä on isompi miehistö.
Entä sitten? Useimmilla merimiehillä on kädet.
Pitäisikö etsiä salamatkustajia?
-Ei huono idea, Koukkis. -Nimeni on...
Käy alus läpi perästä... toiseen päähän.
Jos löydät vapaaehtoisia tai rinkeleitä, tuo ne suuhuni.
-Selvä, kapteeni. -Tykkään rinkeleistä!
S.
O.
S.
"S.O.S." Minunkin olisi pitänyt pyytää apua.
-Kirjaimellisesti hukun paperitöihin! -Kuvaannollisesti.
-Hukut paperitöihin kuvaannollisesti. -Tarkoitin kirjaimellisesti.
Orpoasioiden osastolla on kiirettä salaperäisten tulipalojen luotua orpoja.
Sen lisäksi orvot katosivat.
Siksi olen iloinen, että suostuit sihteerikseni.
En ole alaisenne. Käytän vain lennätintänne.
Harkitsisit uudelleen.
Osa palkasta maksetaan äitiyslomallakin.
Onko se pomoni? Vaimoni? Verottaja? Aioin maksaa. Tienaamiseltani en ehtinyt.
-Se on minulle. -Niinkö?
Se on Vapaaehtoisten pikakirje, joka lähetetään kaikille jäsenille -
järjestössä, johon kuulun.
Se oli liian vaikea selittää.
Niin, no...
Jutellaan henkilökohtaisista viesteistä toimistossa huomenna.
Sokerikko on G.L:ssä, stop. Tehtävä vaarassa, stop.
Tule jo.
Apua tulossa.
Minä tässä. Miten nopeasti uit?
Kuten Klaus ennusti vuorovesikartasta,
virta vei Baudelairet Gorgoonien luolan suulle.
Muistan, kun Viheltäjien merikeskus -
tunnettiin merentutkimuskeskuksena -
ja salajärjestön meritukikohtana.
Järjestö kasvoi ja kutistui vuosien varrella,
ja skisman jälkeen vapaaehtoiset menettivät ystäviä,
liittolaisia ja rakkaita sisaruksia.
Viheltäjien merikeskus tietysti paloi poroksi,
mutta luola sen alla säilyi,
joten kaikki sisään uskaltautuvat -
näkevät vilahduksia järjestön loistokkaasta historiasta -
ajalta ennen kuin se vajosi pimeyteen.
-Tuo lienee reitti merikeskukseen. -Ja ulos.
Saatuamme sokerikon, pakenemme pinnalle.
Emme ilman Fionaa.
-Hän pärjää kyllä. -Emme jätä häntä!
Jutellaan siitä sokerikon löydyttyä.
Tieteellisiä välineitä.
VPK teki varmaan täällä kokeita ennen tulipaloa.
Millaisia kokeita?
Löysitkö jotain?
Vanhan sähkeen. Se on Vapaaehtoisten pikakirje.
VPK.
"Gregor, mieti vielä projektiasi. Leikit tulella. Älä pakota minua siihen."
-Alla on nimi Fernald. -Kuka hän on?
Mikä projekti?
En tiedä.
Tässä paikassa on jotain uhkaavaa.
Täällä tapahtui jotain pahaa. Muutakin kuin tulipalo.
Ei sokerikkoa.
Laskelmani olivat oikein.
-Tarkistin ne, ja Fiona myös. -Katso. Laskelmat olivat oikein.
Sokerikko oli täällä.
Jalanjäljet ovat tuoreita.
-Hei? -Onko siellä joku?
Violet? Klaus?
-Quigley? -Quigley!
-Mitä teet täällä? -VPK lähetti minut! Sain sokerikon!
Opin paljon! Kerron, kun pääsette tänne.
Violet, pysähdy!
Medusan myseeli.
Se kasvaa!
-Mitä tapahtuu? -Violet, tule alas.
Violet!
Äkkiä! Se leviää sinua kohti!
Quigley, sieni on vaarallinen! Se leviää ylös portaita! Häivy!
En ilman teitä!
-Tavataan Viimeisessä turvapaikassa. -Ei!
Kreivi Olaf odottaa sokerikkoa. Pitäisikö Quigleyn heittää se?
Ei. Sen sisältö on hyvä pitää kaukana Olafista.
Sulje ovi!
Quigley, sulje ovi!
Voi ei.
Mitä sanomme Olafille?
Jos emme lähde, emme voi sanoa mitään.
Tulkaa. Jos epäröimme, eksymme.
-Tutkin veneen. -No?
En löytänyt ketään.
Kiitos kaikkien ajan tuhlaamisesta!
Vie vanki Carmelitalle.
Varmaan Baudelairet.
Voi ei!
Odotan sokerikkoa niin, että voisin haukata joltain käsivarren!
-Minulla on yhä kaksi! -Ala mennä, leuhkija.
Yksi vahva elementti, jota ei löydy alkuainetaulukosta,
on yllätysmomentti.
Sokerikko on turvassa.
Baudelairet vaarassa.
Yllätystekijä on siellä, missä sitä vähiten odottaa.
Se on vaarallinen elementti.
Siksi suosittelen tutkimusten rajoittamista veden kiertokulkuun.
Toivottavasti Quigley pärjää.
Ja me, kun selviää, ettemme tuoneet sokerikkoa.
Veden kiertokulussa on kolme ilmiötä:
haihdunta, sadanta ja valunta.
Ne kaikki ovat tylsiä...
Apua.
Hetki, Sunny.
...mutta vähemmän järkyttäviä -
kuin luonnonilmiö, jonka Baudelairet pian näkisivät.
Voi ei.
Ei!
Kaikki järjestyy. Kaikki hyvin, Sunny. Älä pelkää.
Tekstitys: Petri Nauha