NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Katso pois, katso pois
Iltas pilaa tämä show Koko elämäs ja päiväs
Joka jakso pelkkää tuskaa
Siis katso pois
Katso pois, katso pois
On Baudelairet pinnan alla Meren syvän pohjalla
Kreivi Olafin karmeaa seuraa He tarkkaan välttelee
Tietysti hän heidät löytää Ja se karmaisee
On ohjelma tää kamala Sen laiton pitäis olla
Siis katso pois
Katso pois
On täällä vain kauhua Ja elämää hankalaa
Kysy keltä vaan Ja hän vastaa
Katso pois
Katso pois, katso pois
Katso pois
LOHDUTON LUOLA: 2. OSA
Katso pois, katso pois
Jos harkitset rikollisen uraa, tarvitset useita asioita.
Lurjuksen naurun,
lurjusmaisen kulkuvälineen, kuten painajaismaisen sukellusveneen,
ja mikä tärkeintä,
lurjusmaisen piittaamattomuuden muiden elämästä.
Te orvot olette yhtä hyödyttömiä maalla ja merellä.
Käskin tuoda tyttöystävälleni sokerikon, mutta toitte vain yskivän vauvan!
Jos olet sienitieteilijä tai näit edellisen jakson,
tiedät paljon medusan myseelistä.
Tyrmä on täällä!
Se on myrkyllinen sieni, joka kasvaa ja kutistuu,
eli tässä tapauksessa katoaa ja ilmestyy.
Mitä... Ei, se on täällä.
Se kasvaa parhaiten ahtaissa, pimeissä kolkissa, kuten taaperon kurkussa.
Se kasvaa myös nopeasti,
eli Sunny Baudelairella oli tunti elinaikaa.
Emme ole käyneet täällä. Odottakaa.
Meillä on alle tunti aikaa löytää vastamyrkky!
Fiona osaa auttaa. Hänellä on sienikirjoja.
Pitää päästä Queequegille.
-Minnepäin? -Mennään takaisin.
Älä viitsi, tulimme sieltä.
Sunny kuolee, jos emme palaa!
Mitä tuosta. Saan omaisuuden, jos yksi teistä elää.
-Mitäs palasi ilman sokerikkoa. -Se on täällä.
Pitää löytää vastamyrkky!
En vastavälitä. Hih hih, huuhaa.
-Heh heh, kurkuma. -Hah hah, rahvasta.
Eipäs juosta käytävällä.
Sunnyn henki on käsissämme!
Puhut sekavia. Henkenne on minun käsissäni.
Teen tämän selväksi.
Jos haluan, voin hukuttaa teidät mereen -
tai kuristaa teidät mekaanisen mustekalani lonkeroilla.
Vain sydämeni kiltteyden ja ahneuteni ansiosta -
heitän teidät sen sijaan tyrmään kidutettaviksi.
-Liikkeelle! -Minnepäin?
Oikealle!
Vasemmalle. Tarkoitin vasenta.
Ole kiltti ja lakkaa katsomasta tätä surkeaa jaksoa.
Sillä kuten Sunny Baudelaire paran hengityselimistön,
Baudelairejenkin tilanne ehtii vielä pahentua huomattavasti.
-Seuratkaa, orvot. -Lumipartiolaiset.
Soutakaa kovempaa, kakunnuuskijat!
Ja Carmelita.
-Hei, Baudelairet! -Sinä elät!
Ja miten! Eilen minulla oli yksi työ sukellusveneessä.
Tänään minulla on niitä kaksi!
Olen soutaja ja luuttuaja!
-Mennään, ennen kuin... -Kreivi!
Tulit juuri ajoissa katsomaan tanssiesitystäni.
Ei! Ole kiltti, äläkä tanssi!
Carmelita on universumin lahjakkain tanssija!
Nähtyänne tanssin, silmänne vuotavat kiitollisuudesta,
-kunnes tukkeutuvat ja tulehtuvat. -Vahvistan sen.
Jäät katsomaan esitystäni,
vai mitä, kreivi?
Olen kiireinen. Baudelairet pitää heittää tyrmään.
Tykkäät heistä enemmän kuin minusta.
Koukkis kiduttaa orpoja. Jää tänne -
kiduta noita orpoja.
Käske olla ilkeä niille nulikoille. Tahdon tietää...
Missä sokerikko on, tiedän!
Tervetuloa tyrmään, Baudelairet! Se on vankila merirosvojen kielellä.
Päästä meidät Queequegiin. Sunny yskii.
Huomasin. Huomasin myös, etten välitä.
-Hän yskii keuhkot pihalle. -Hän kuolee!
Olemme viimein samaa mieltä.
Koeta kestää, Sunny. Hankimme apua.
Miten pääsemme täältä? Olemme tyrmässä.
-Livistimme kerran vankilasta. -Se oli tehty tiilistä.
Tämä on sukellusvene.
Seinät ovat terästä.
On pakko olla keino!
Menettekö jonnekin?
En kaunistele tätä, orvot. Tulin kiduttamaan teitä.
-Kiduta vain... -Niin kidutankin.
Emme tiedä emmekä välitä siitä, missä sokerikko on. Sunny...
Pomolla ja minulla on kysyttävää.
Miksi olitte Queequegilla? Mitä suunnittelette?
-Missä vauva on? -Sängyssä sairaana.
-Hän kuolee, jos ei pääse Queequegille. -Ei ole aikaa tempuille!
Pelastin henkesi vuorilla, ja pomo pisti minut kärsimään.
Kärsimys on kuin perheateria, se pitää jakaa.
-Otan kypärän pois. -Ei!
Hän on altistunut medusan myseelille.
Vahvistan.
Se on vaarallinen sieni.
Voi ei, itiöt juurtuvat jo kurkkuun.
-Siksi pitää päästä täältä! -Auta, ole kiltti.
Hän on siskomme.
Auta, ole kiltti.
Kaikki järjestyy.
Soutuhuone on oikealla.
Sitten käytävä muuttuu sokkeloiseksi. Opettelin reittiä tuntikausia.
Oikealle, vasemmalle, taas oikealle ja oikealle,
kaksi vasenta ja pääsette Queequegille.
Oikea, vasen, oikea, oikea, vasen, vasen.
Leuhkija.
En silti ole puolellanne, orvot. Olette tehneet elämästäni kurjaa.
Aina kun emme saa omaisuuttanne, minulle huudetaan.
Te teette elämästämme kurjaa. Olaf juonittelee, ja autat häntä.
Ollaan sitten eri mieltä.
Sori, vauva. Sinun pitää olla hiljaa. Tässä.
No niin. Katson, onko reitti selvä.
Pelästytit minut! Pelästytit, pomo.
-Mikä hätänä? -Ei mikään.
Kävelen yhdellä valtavan sukellusveneen käytävistä. Kaikki hyvin.
-Voin auttaa, jos eksyit. -Kiitos. Etsin viinihuonetta.
-Ai, kapyysiä. -Ei, viinihuonetta. Se on kai täällä?
-Ei vaan täällä, minä näytän. -Eikö sinun pitänyt kiduttaa orpoja?
Olin matkalla kapyys... viinihuoneeseen teroittamaan koukkujani,
jotta voin -
tökkiä orpojen ihoa vaivattomasti, mutta mahdollisimman kivuliaasti.
Mitä tekisin ilman sinua, Koukkis?
-Kiitos, pomo. -Et silti ole perhettä.
Nyt viinihuoneeseen! Cabernet maistuisi.
Kolmannessa numerossani pyörin ympäri, kun taputatte tosi kovaa!
Carmelita, olemme soutaneet tuntikausia.
Käsiin sattuu.
Autetaan lapsia, kun olemme pelastaneet Sunnyn.
Ensin pitää ohittaa Carmelita ja Esmé.
Tarvitsemme harhautuksen, jotta pääsemme Queequegille.
Kun Sunny on turvassa, vapautamme lumipartiolaiset. Violet?
Violet?
Ehkä voimme tehdä molemmat. Tehdään merihirviö.
C niin kuin söpö
A niin kuin ainutlaatuinen
R niin kuin runollinen
M niin kuin upea
E niin kuin erityisen upea
L niin kuin lumoava
I niin kuin ihana
T niin kuin taitava
A niin kuin steppaava ballerina
Haltiatar-eläinlääkäri!
Mitä tuo melu on?
Carmelitan lauluääni, joka on tosi miellyttävä.
Hetki. Kuulen jotain.
-Kuin hälytys. -Kimppuumme hyökätään!
-Äiti! -Suuri tuntematon!
Olen liian nuori äidiksesi.
-Se nielee elävänä! -Se on metafora kuolemalle.
Olen liian ihastuttava nieltäväksi!
-Pitää häipyä! -Ette jätä alusta!
-Hän käski jättää aluksen! -Seis! Pysähtykää!
Carmelita, pysäytä heidät!
Olen kapteenisi, ja määrään sinut pysäyttämään vangit heti!
-Kyllä, teidän esméytenne! -Seis!
Älä koske heihin, kulta. He ovat likaisia! Älkää karatko!
Viva la révolution!
Jalkani!
Voi pojat.
Onpa niillä pehmeät jalat.
Fiona!
-Mitä nyt, Baudelairet? -Tarvitsemme apuasi.
Luolassa oli medusan myseeliä. Sunny altistui itiöille.
-Tarvitsemme vastamyrkkyä. -Miten pakenitte? Missä sokerikko on?
-Pinnalla ystävällämme. -Emme paenneet.
Olafin kätyri vapautti meidät.
-Missä hän on? -Hämää Olafia.
-Autatko pelastamaan Sunnyn? -Kyllä. Epäröivä nainen eksyy.
Luin medusan myseelistä tästä kirjasta.
Äkkiä!
Luku 40, "Gorgoonien luola".
"Nopea myrkky tekee sienestä vaarallisen."
Onko parannuskeinoa?
"Viisaat puoskarikirurgit etsivät vastamyrkkyä -
Kurjakujan lähellä, mutta eivät ole löytäneet sitä."
Viisaat puoskarikirurgit, VPK.
Kirja on vanha. Vastamyrkky ehkä löytyi jo.
-Lähetetäänkö Vapaaehtoisten pikakirje? -Lennätin hajosi, kun Olaf tutki venettä.
-Voimme korjata sen. -Koeta kestää, Sunny.
Kone ei ole pahasti hajalla.
-Teippiä. -Ja pihdit.
Kirjastotahnaa.
-Siinä on merkintä. -Mikä?
Se on runo.
"Onko liuotus helppoa? Tietysti. Vain pieni annos piparin juurta."
-Liuos on vastamyrkyn synonyymi. -Piparilla ei ole juuria.
Kasveilla on. Niistä tehdään vastamyrkkyä.
Tieteilijät etsivät sitä Kurjakujalla. Kävimme siellä matkalla Monty-sedän luo.
Muistan pahan hajun. Kuin mustapippuri.
-Ei pippuri. -Piparin juuri...
-Piparjuuri. -Niin.
Purkkaa! Pelkkiä purkkalaatikoita!
Löysin mausteet, mutten piparjuurta. Vain wasabia ja rakuunaa.
Entä jääkaappi?
-Sitruunalimsaa. -Gorgonzola-juustoa.
Mikä tuo on?
Synttärisi.
HYVÄÄ SYNTYMÄPÄIVÄÄ, VIOLET
-Unohdin. -Sunny ei.
Se oli varmaan hänen ja Philin yllätys.
Emme voi menettää Sunnyä. Emme voi!
Sunny...
Etsimme vastamyrkkyä. Piparjuuri pelastaa sinut.
-Keittiössä ei ole sitä. -Korviketta.
Wasabia.
Ilmaus "osat ovat vaihtuneet" -
ei ole juuri kuulunut Baudelairejen sanavarastoon.
Se viittaa tilanteeseen, joka kääntyy siten,
että voimattomista tulee yhtäkkiä voimakkaita ja päinvastoin.
Sunny tiesi, että uskalias ruoanlaitto vaatii ainesten korvaamista toisilla.
Sunnyn ehdotettua korviketta piparjuurelle -
Klaus avasi nopeasti wasabitölkin -
ja lusikoi seosta Sunnyn suuhun.
Osat näyttivät vaihtuneen.
-Se toimii. -Vaihdoimme osia sienen kanssa.
Pelastitte minut.
Pelastit itsesi.
Meillä oli wasabia, mutta emme hoksanneet käyttää sitä.
Kiitos.
HUOMIO VAPAAEHTOISET
Löysin teroittimen koukuilleni. Menen kiduttamaan orpoja.
Tulen mukaan.
Ärsyttävät kakarat aiheuttavat vain harmia.
Tahdon nähdä heidän ilmeensä, kun he kärsivät,
katsoa heidän kipuaan tosi läheltä,
nauttia siitä kuin hienosta viinistä.
Tai tästä viinistä.
Mutta ensin tahdon voileivän.
Voin tehdä sen, pomo.
Nyt kun juoneni ovat kantaneet orpohedelmää,
sydämeni halajaa vain yhtä asiaa maailmassa -
voileivän lisäksi.
Mentorieni mielestä olen pieni.
Epäonnistuja.
-Tahdon näyttää heille. -Tuntuisit tahtovan -
voittaa isä- ja äitihahmosi rakkauden ja hyväksynnän. Ymmärrän.
En tarkoita sitä.
Tahdon tehdä jotain suurta ja dramaattista kostaakseni VPK:n hyviksille.
Jotain, mikä ei vaadi työntekoa.
Mutta miten?
Kunpa jokin voimakas ja kätevä tapa tuhota paljon ihmisiä -
tipahtaisi syliini kuin voileipä.
Tässä sukellusveneleipäsi! On kidutuksen aika. Menen tyrmään.
Odota.
Irrota Queequeg.
Särjit sen laitteiston. Se uppoaisi.
Siinä hylyssä on vain ruosteisia putkia ja runokirjoja.
Vastakarva ja hänen limerikkinsä.
Ärsyttävä kirjallisuuden tuntija.
En tiedä. Ehkä...
-Ehkä sitä ei tarvitse irrottaa heti. -Miksei?
Onko jotain, mitä et ole kertonut?
Ei.
Irrotan sen heti.
Se toimi.
Hän nukkuu, mutta nousee pian puremaan.
-Kiva, että hän on kunnossa. -Kiitos sinun.
Sinetöin kypärän lautasella ja purkalla. Sieni ei pääse ulos.
-Ettekö tuhonneet sitä? -Säästimme sen sinulle.
-Se on arvokas näyte sienitieteilijälle. -Uskomaton löytö.
Vaarallisen sienen myrkystä voi saada vahvoja lääkkeitä.
Paha voi ehkä tuottaa hyvää.
Oletko kunnossa?
Olen. Onneksi Sunny on kunnossa. Hyvä, että korjasit lennättimen,
-tai viesti ei olisi tullut. -"Huomio vapaaehtoiset.
Tulkaa Viimeiseen turvapaikkaan,
-Hotelli Ratkaisuun." -Allekirjoitus J.S. kuten päämajassa.
Vanhempamme kävivät hotellissa kauan sitten.
Se on rannalla. Mennään sukellusveneellä.
-Laadin reitin. -Korjaan aluksen kärsimät vahingot.
Korjasin ne itse, mutta emme lähde.
-Miksi? -Kapteenin käsky. Odotamme.
-Mitä? -Ei ole aikaa.
Kreivi Olaf huomaa meidän kadonneen. Epäröit.
En epäröi, vaan päätän. Emme lähde vielä.
Kerro, mistä on kyse.
Hän ei kerro mitään, koska salailee.
Eikä salaile.
Fernald!
Fiona!
Tulenarka tilanne.
Baudelairet tiesivät sen merkitsevän "epävakaata" -
-tai "todennäköistä ongelmaa". -Luulin, ettemme näkisi enää.
Se pätee ihmisiin ja myrkkysieniin.
Elämässäsi on varmaan sellaisia ihmisiä.
Ehkä jopa sisarus.
Kun hän ilmestyy, ongelmat kasvavat.
Kun hän katoaa,
ongelmat kutistuvat.
Vaan eivät aina.
Vuosia yhteyden ottaminen sisaruksiini aiheutti ongelmia,
joten oli helpompaa antaa heidän uskoa minun kuolleen.
Nyt veljeni oli kuollut,
enkä tiennyt, näkisinkö siskoani enää.
-Teetkö töitä kreivi Olafille? -Unohda se.
Liityitkö Beaudelaireihin?
-He liittyivät minuun. -Isäpuoli siis katosi.
Niin. Hän sanoi sinun kuolleen manaattionnettomuudessa.
Mitä? Ei, minä lähdin.
En halunnut nähdä häntä, mutta kadun, että jätin sinut yksin.
Onko hän veljesi?
Hän löysi minut tutkiessaan venettä. Emme ehtineet jutella.
-Hän on rikollinen. -Hän auttoi kreivi Olafia pahanteossa.
-Hän pelasti siskonne. -Onko vauva kunnossa?
On, hän lepää. Löysimme vastamyrkyn.
Menemme tapaamaan vapaaehtoisia Hotelli Ratkaisuun,
Viimeiseen turvapaikkaan. Tule mukaan.
-Emme mene hänen kanssaan! -En hylkää veljeäni!
-Hän on perheeni. -Ja vaarallinen!
-Hän on paha! -Poltti Viheltäjien merikeskuksen!
Luin siitä Vapaaehtoisten pikakirjeestä. Fernald petti VPK:n.
-Hän liittyi skisman väärälle puolelle. -Ette tajua vieläkään.
-Skismalla ei ole väärää puolta. -Tietysti on.
Yksi puoli sammuttaa ja toinen sytyttää.
Olisittepa nähneet palon.
Olin oppipoikana Viheltäjien merikeskuksessa.
Sain tietää, mitä Gregor Viheltäjä kasvatti luolassa.
Vahvaa sientä, joka voisi tuhota VPK:n viholliset lopullisesti.
Hän leikki tulella. Sanoin, että se oli vaarallista.
Jos sieni pääsisi leviämään, se voisi tuhota kaikki.
Hän ei kuunnellut.
Päätin taistella tulella tulta vastaan.
En unohda näkyä. Kuin meri olisi palanut.
Se oli elämäni pahin päivä.
Minulla ei ollut vaihtoehtoa.
Voi ei!
Tein jotain kauheaa jalosta syystä ja maksoin seuraukset.
Menetin käteni tulipalossa, ja minut erotettiin VPK:sta.
-Isäpuoli oli raivoissaan. -Hän ei sanonut, miksi teit sen.
Hän sanoi, että salaisuus oli liian kamala nuorille.
-Hän sanoi niin minullekin. Hän oli hölmö. -Eikä ole, vaan jalo mies.
VPK on jalo organisaatio.
-He eivät kasvattaisi mitään vaarallista. -Kerro se siskollesi.
Entä kreivi Olaf? Hän on paha, ja autat häntä aina.
Kreivi Olaf otti minut vastaan, kun muut eivät.
Työ sisältää makuuni vähän liikaa murhia, polttoja ja väkivaltaa.
Ihmiset eivät ole pahoja tai jaloja.
He ovat kuin salaatti, jossa on hyvää ja pahaa -
sikin sokin hämmennyksen ja konfliktin kastikkeessa.
Katsokaa itseänne!
Autoitte polttamaan Tivoli Tiritomban. Leikitte tulella.
-Emme ole kuin sinä. -Tai kreivi Olaf.
Tunnette hänen pahan puolensa. Hänessä on hyvääkin.
Mitä?
Hän...
Odottakaa.
Hänellä on hieno nauru.
Siinähän sinä olet.
Tyttöystäväni käski jättää sinut, kun et palannut, mutta kieltäydyin.
-Kuka kokkaisi? Heh heh, kuuma kattila! -Hah hah, harppu.
Hah hah, houkka.
Keräsimme lumipartiolaiset yhteen. Olemme valmiita lähtöön.
Kuka on rillipäinen tyttö? Eikö veneen pitänyt olla tyhjä?
Se oli! Tai luulin niin.
Vannon, etten tiedä, kuka hän on ja mistä hän tuli.
Katsokaa, mitä löysin.
Pari kakunnuuskijaa yrittää karata.
Miten pääsitte tyrmästä? Lukitsin teidät sinne hänen...
Petturi!
-Odota! -Se oli viimeinen mahdollisuutesi.
Tiedätkö, mitä merirosvot tekevät pettureille?
Älä satuta häntä! Veljeni ei ole petturi.
Veljesi?
No päivää.
Kun näin sinut viimeksi, heitin nastoja kehtoosi.
Olet kasvanut isoksi. Nyt saat nähdä veljesi kuolevan.
-Anteeksi, en ymmärrä. -Apua!
Voin todistaa hänen viattomuutensa.
Hän vapautti Baudelairet, jotta voisi antaa sinulle tämän.
-Ei! -Fiona, mitä teet?
Arvostan elettäsi, mutta pienempi hattu on parempi.
Kypärän sisällä on näyte medusan myseelistä.
Se teki Sunnyn sairaaksi.
Medusan myseelistä?
Luulin sen tuhoutuneen tulipalossa.
Niin minäkin.
-Ihanan myrkyllistä! -Hyvin tehty, Koukkis.
-Samoin sinä, pikku sienifriikki. -Olen Fiona.
Ei kovin muodikas nimi. Olet nyt Kolmiosilmä.
Baudelairet, palattuanne tyrmään,
avaan kypärän ja heitän sen sisään.
Sitten kärsitte, kuten olen halunnut teidän kärsivän!
Ei! Älä tuhlaa näytettä heihin.
Se on liian arvokas.
Kolmiosilmä on oikeassa. On tärkeämpiäkin myrkytettäviä.
Hyvä pointti.
Mietin juuri, että olisi kiva löytää jokin voimakas ja kätevä tapa -
tuhota paljon ihmisiä. Enkö miettinytkin, Koukkis?
-Nimi on Fernald. -Sanon häntä Koukkikseksi.
Sinulla on sisua.
Haluatko liittyä miehistööni veljesi kanssa?
Apu kelpaisi. Lumipartiolaiset soutavat surkeasti.
Katso ympärillesi.
Isäpuolesi hylkäsi sinut.
Sukellusveneesi on kaapattu.
Uudet ystäväsi välittävät vain itsestään.
-Ei ole totta. -Niinkö?
Luulin, että sisarukset ovat teille tärkeintä.
-Älä, Fiona. -Älä tee sitä.
Onko minulla vaihtoehtoja?
Upotetaan hylky ja kidutetaan vankeja.
Tarvitsen vain yhden orvon omaisuuden saamiseksi.
Testataan sientä muihin kahteen.
Baudelairet, olette seisseet juonteni tiellä liian kauan.
Se sopi teille, muttei minulle.
Nyt kierre viimein katkeaa.
Olisitte luovuttaneet ajoissa.
Kulta, olen jumissa.
Voitin hetkellä, jona menetitte perheenne.
Emme menettäneet perhettämme.
-Vain vanhempamme. -Perheemme on täällä.
Kulta, en voi liikkua.
Menetätte kaiken, orvot.
Odottakaa vain.
Kaikki hyvin.
Kolmiosilmä, etsi vauva ja tuo Baudelairet tyrmään.
-Kyllä, kapteeni. -Koukkis, meidän pitää puhua.
Kuulitte kyllä. Tyrmään, keksinsyöjät!
Se on merirosvojen loukkaus!
Aika on vähissä.
-Etkö vie meitä tyrmään? -En tietenkään.
Päästän teidät pakoon. Äkkiä ennen kuin kreivi Olaf huomaa.
Mennään yhdessä Viimeiseen turvapaikkaan.
En voi hylätä veljeäni.
Teoistaan huolimatta hän on ainoa perheeni.
Ymmärrän.
Sukellusveneessä on kidnapattuja lumipartiolaisia. Voitko auttaa heitä?
Kyllä.
Huolehtikaa Queequegista.
Selvä.
Älä mene Olafin matkaan.
Et ole paha.
Ihmiset eivät ole pahoja tai jaloja.
He ovat kuin salaattia.
Kun ajattelet minua, ajattele lempiruokaasi.
Miten joku noin ihana voi tehdä jotain noin kamalaa?
Hän vapautti meidät.
Hän on oikeassa. Kiirehditään ennen kuin kreivi Olaf huomaa.
Mennään.
Hei, pomo. Kiitos, kun ymmärsit siskoni...
Luuletko, että uskoin tarinan?
Aioit jättää minut!
Voisit oppia läksysi, jos kuristaisin siskosi!
-Älä satuta häntä. -Anna yksi syy, miksen satuttaisi.
-Kerron Viimeisen turvapaikan sijainnin. -Kuka mitä häh?
VPK:n kokoontumispaikan.
Olet taas suosikkini, Ferndale.
-Fernald. -Furnail.
Vien kolme Baudelairea tyrmään!
Tyrmään siitä, keksinsyöjät!
Taidan pitäytyä Koukkiksessa.
Sisään siitä, Baudelairet!
Tai syötän teidät manaatille!
Hyvin tehty, Kolmiosilmä.
Tee minulle pizzaa -
ja irrota Queequeg.
No niin.
Fiona korjasi aluksen hyvin. Pääsemme täältä pian.
Laadin reitin Hotelli Ratkaisuun.
Carmelita on poissa.
Hienoa, vaikka et kuulosta iloiselta.
Koska Suuri tuntematon on perässämme.
Mitä voimme tehdä?
Otan turbovauhdin käyttöön. Pitäkää kiinni.
Toivotaan, ettei moottori räjähdä.
Olen iloisempi kuin possua syövä sika -
ja innosta punaisempi kuin auringonpolttama kaukasialainen.
Olen niin iloisen onnekas, että iloiset ja onnekkaat -
hakkaavat minut pahanpäiväisesti mustasukkaisuuden vuoksi.
Saavumme pian Hotelli Ratkaisuun,
missä päästän medusan myseelin valloilleen,
ja tuhoan VPK:n tyhmine koodeineen ja runouksineen lopullisesti.
Hih hih, hah hah, täystuho!
Emme ole löytäneet sokerikkoa.
Esmé, meidän tuurillamme sokerikko tipahtaa taivaasta!
Hetkinen.
Se ei ollut tekonaurua.
Se oli oikeaa.
Esmé, löysin viimein jotain nauramisen arvoista.
Ei olisi pitänyt antaa sientä kreivi Olafille.
Teit jotain pahaa jalosta syystä.
Pelastit minut.
Mennään tyrmälle nauramaan Baudelaireille.
-Mitä teemme? -Olemme risteyksessä.
-Suuri tuntematon jää jälkeen. -Huippunopeus.
Propulsiomoottori on räjähtämäisillään. Se ei kestä kauaa.
-On pakko nousta pintaan. -Etsin paikan Hotelli Ratkaisun läheltä.
Klaus, uskotko Quigleyn olevan siellä?
Löydämme hänet kyllä, missä hän lieneekään.
Veden kiertokulussa on kolme ilmiötä.
Haihdunta, sadanta ja valunta.
Joskus kerätessäni todisteita -
Baudelairen orpojen menneisyydestä -
kuvittelen itseni vesipisaraksi,
varsinkin jos sataa tai jos pöytäni kelluu tekojärvessä.
Tunne on ikävä.
Mietin, miltä tuntuisi, jos minut vietäisiin tovereideni luota -
keräännyttyämme järveen tai lammikkoon -
ja pakotettaisiin taivaalle haihdunnan avulla.
Mietin, miltä tuntuisi, jos joutuisin jättämään pilven sadannan vuoksi -
ja putoaisin maahan -
kuin sokerikko.
Sydämeni murtuisi,
kun liittyisin jälleen osaksi vesistöä -
ja tuntisin saavuttaneeni viimeisen turvapaikan,
mutta osat vaihtuisivat ja haihtuisin taas taivaalle -
pitkästyttävän kiertokulun alkaessa jälleen alusta.
Löysin lähimmän rannan.
On kamalaa miettiä elämää, jossa joutuisi aina liikkumaan -
salaperäisten, vahvojen voimien vaikutuksesta,
löytämättä mistään turvapaikkaa, pystymättä vakiinnuttamaan osia.
Samasta syystä Baudelairen orvoista oli kauheaa miettiä omaa elämäänsä -
sukellusveneen rantautuessa paikkaan,
josta heidän surkeiden sattumusten sarjansa alkoi.
Brinyn uimaranta?
Kuin aloittaisimme alusta.
Baudelairet! Mitä teette taas Brinyn rannalla?
-Mitä teet täällä? -Luovuin toivosta -
ja päätin käydä täällä suremassa ja heittämässä kiviä etsimisen sijasta.
Etsimisestänne on ollut minulle pelkkää riesaa eli vaivaa.
Tiedämme sen.
-Missä olitte ja miten tulitte? -Baudelairet!
-Toivottavasti ette odottaneet kauaa. -Uusi sihteerini? Mitä teet täällä?
Et tullut toimistoon. Luulin sinun sairastuneen tai synnyttäneen.
Herra Poe, unohdit, etten työskentele sinulle.
Irtisanoutumisaika on yleensä 10 päivää, neiti...
Neiti...
-Unohdin nimesi. -En kertonut sitä.
Sitten syy on sinun.
Taksini on tuolla. Voin viedä teidät Viimeiseen turvapaikkaan.
Tulkaa mukaani. Teitä syytetään murhasta, tuhopoltosta ja kidnappauksesta.
-Olemme syyttömiä. -Varmasti. Tulkaa siis mukaani -
poliisiasemalle selvittämään asia.
Paettuanne ongelmianne on selvää, että ongelmanne johtuvat -
selkeän huoltajan puutteesta.
Minun on aika ryhtyä huoltajaksenne.
Olen hyvä lasten kanssa. Tulkaa, Baudelairet!
Katkaistaan ikävä kiertokulku!
-Olet oikeassa. -Tiedän, siksi sanoin sen.
-Kiertokulku pitää katkaista. -Emme voi tulla.
Älkää olko naurettavia. En tiedä, missä olitte, miten tulitte,
ja miksi univormuissanne on joulupukin kuva.
-Herman Melvillen. -Anteeksi?
Kuvassa on Herman Melville. Hän on yksi suosikeistani.
Hän dramatisoi ylenkatsottujen ryhmien, kuten merimiesten ja nuorten ahdinkoa.
-Pidän hänestä myös. -Hän oli yksi vanhempiesi suosikeista.
Varoitan, että jos tulette mukaani, elämänne voi vaikeutua.
Opitte ehkä asioita, joita ette halunneet tietää.
En ihmettelisi, jos haluaisitte lähteä pankkiirin mukaan.
Jopa outo hedelmällinen nainen haluaa teidän tulevan mukaani.
-Vietkö meidät VPK:n luo? -Lupaan sen.
Näkemiin, herra Poe.
-Miten löysit meidät? -Ystävienne avulla.
Fiona Vastakarva lähetti Vapaaehtoisten pikakirjeen.
Tiesimme, että olitte Queequegilla.
Quigley Quagmire jäljitti sijaintinne vuorovesikartasta.
-Onko hän täällä? -Halusi olla.
Hän sai johtolangan kuumailma-asuntovaunusta...
-Ja lähti etsimään perhettään. -Hän uskoi teidän ymmärtävän.
Ette voi lähteä omillanne!
Olette lapsia!
Orpoja!
Te lähdette.
Luulin kärsivien Baudelairejen olevan tyrmässä,
mutta joku päästi heidät ulos.
Miettikää tekoanne, ja kun alatte katua,
revin teidät palasiksi koukku koukulta!
-Meidän pitää häipyä. -Tiedän.
Pitää varoittaa VPK:ta medusan myseelistä.
Miksi?
Pitää pelastaa lumipartiolaiset, loikata Olafin leiristä -
ja löytää isäpuolemme, jotta voimme olla perhe.
Kuulostaa hyvältä.
Ensin pitää paeta tyrmästä.
Epäröivät eksyvät.
Agenttimme kokoontuvat jo Hotelli Ratkaisuun.
Pitää ajaa kovaa. Onko kysyttävää?
-Kuka olet? -Hyvä kysymys.
Olen Snicket, Kit Snicket.
Tekstitys: Petri Nauha