EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Titta bort, titta bort
Programmet sabbar kvällen Och livet i din borg
Varje avsnitt bjuder dig på massor utav sorg
Så titta bort
Titta bort, titta bort
Baudelaires har åkt långt ner I havets blå bassäng
Hoppas kunna slippa Greve Olafs hemska gäng
Men han hittar dem förstås Och det är hemskt beklagligt
Programmet är så hemskt Det borde nog vara olagligt
Så titta bort
Titta bort
Det är bara skräck och fasa
Obehag och hemskt ståhej
Fråga vem som helst "Ska jag se på"
De svarar dig
Titta bort
Titta bort, titta bort
DEN GRUVLIGA GROTTAN: DEL 2
Titta bort, titta bort
Om du överväger en skurkkarriär, behöver du flera saker.
Ett ondskefullt skratt, ett skurkaktigt färdsätt,
som en synnerligen mardrömslik ubåt
och viktigast av allt: skurkens likgiltighet inför andras liv.
Ni är lika värdelösa till sjöss som på land!
Jag beordrar er att hämta en sockerskål,
men ni kommer med en hostande bebis!
Om du är mykolog eller har sett förra avsnittet,
vet du en del om Medusa-mycel.
Briggen är hitåt!
Att det är en giftig svamp som växer och krymper,
en fras som här betyder dyker upp och försvinner.
Vad i... Nej, hitåt.
Du vet att den växer på små, mörka platser, som i halsen på ett barn.
Och du vet att den har ett strikt schema
som innebär att Sunny har en timme kvar att leva.
Vi har inte varit här. Vänta.
Sunny har mindre än en timme. Vi måste hitta ett motgift.
-Fiona har svampböcker. -Vi måste till Queequeg.
-Vilken väg nu? -Tillbaka.
Vi kom ju därifrån.
Sunny dör om vi inte går tillbaka!
Det gör inget. Jag behöver bara en levande.
-Rätt åt henne som kom utan sockerskål. -Den här vägen!
Vi måste hitta ett motgift!
Tja, jag motbryr mig inte. Ti-hi kittlig!
-Tå-tå tårta! -Ha ha högfärdig!
Hallå! Inte så snabbt.
Sunnys liv hänger på oss!
Du är förvirrad. Era liv hänger på mig.
Jag ska vara tydlig.
Om jag vill, kan jag dränka er i havet
eller strypa er med den mekaniska bläckfiskens armar.
Det är bara mitt hjärtas godhet och girighet som gör
att jag kastar er i briggen och torterar er istället!
-Rör på påkarna! -Vilket håll?
Till höger!
Vänster. Jag menade vänster.
Jag ber dig, vänd ryggen åt detta olycksaliga avsnitt.
För likt andningen hos stackars Sunny Baudelaire...
...finns det gott om tid för Baudelaire- barnens situation att bli mycket värre.
-Följ mig, föräldralösa. -Snöscouterna.
Ro snabbare, kaksniffare!
Och Carmelita.
-Hej Baudelaires! -Phil, du lever!
Bättre än så. Tänk, igår hade jag ett jobb på en ubåt.
Idag har jag två!
Jag är roddare och gast!
-Skynda på innan vi... -Grevis!
Precis i tid för mitt speciella dansuppträdande.
Nej, snälla!
Carmelita är universums mest talangfulla dansare!
Era ögon kommer att blöda av tacksamhet
tills de blir kladdiga och infekterade.
Det stämmer!
Ni ska stanna och se mitt uppträdande, eller hur Grevis?
Jag måste kasta Baudelaire-barnen i briggen.
Du gillar dem mer än mig.
Krokis ska tortera de här barnen. Stanna här och... tortera de där barnen.
Be honom vara extra elak! Jag vill veta var...
Var sockerskålen är, jag vet.
Välkommen till briggen, Baudelaires. Piratordet för fängelse.
Låt oss återvända till Queequeg. Sunny hostar!
Jag ser det. Och jag bryr mig inte.
-Hon hostar upp lungorna. -Hon dör!
Äntligen är vi eniga om något.
Håll ut, Sunny. Vi ska få hjälp.
Hur ska vi komma ut? Vi är inlåsta i briggen.
-Vi har rymt förut. -Det var ett fängelse av tegel.
Det här är en ubåt. Väggarna är gjorda av stål.
Det måste gå!
På väg någonstans?
Jag tänker inte linda in det. Jag ska tortera er.
-Tortera oss så mycket du vill. -Det ska jag.
Vi vet inte var sockerskålen är och vi bryr oss inte. Sunny...
Chefen har frågor. Jag med.
Varför var ni på Queequeg? Vad är ni ute efter?
-Var är bebisen? -I säng. Hon är sjuk.
Hon dör om vi inte kommer till Queequeg.
Jag har inte tid!
Jag räddade ditt liv på berget och pinades för det.
Men pina är som en familjemiddag. Den ska delas.
-Jag ska ta av hjälmen. -Nej!
Hon är smittad av Medusa-mycel.
Bekräftat.
Vet mo hur farlig den svampen är? Å, nej. Sporerna rotar sig i halsen!
-Vi måste ut härifrån! -Hjälp oss! Snälla!
Hon är vår syster.
Hjälp mig, snälla.
Det ordnar sig.
Roddarrummet är runt hörnet. Därifrån är det en massa svängar
som tog mig timmar att memorera.
Höger, vänster, höger igen, höger igen,
två vänster, sedan är ni på Queequeg.
Höger, vänster, höger, höger, vänster, vänster.
Skrytmåns.
Tro inte att jag är på er sida.
Ni förstör mitt liv. Varje gång vi inte tar era pengar, skriker Olaf åt mig.
Du förstör våra liv! Olaf gör hemska saker med din hjälp!
Vi får enas om att vara oense.
Förlåt, bebis. Du måste vara tyst.
Här.
Okej.
Jag ska se om kusten är klar.
Du skrämde mig. Du skrämde mig, chefen.
-Vad är problemet? -Va? Inget.
Jag tar bara en promenad i en korridor
i min stora ubåt. Vad kan vara fel?
-Jag kan visa vägen. -Tack.
-Jag letar efter rummet med vin i. -Å, mässen.
Nej. Vinrummet. Hitåt, eller hur?
Nej, hitåt. Jag ska visa.
Borde du inte tortera barn?
Jag var på väg till mässen, vinrummet, för att slipa krokarna
för att kunna...
...sticka barnen på bästa sätt med mesta möjliga smärta.
Vad skulle jag göra utan dig?
-Tack, chefen. -Men du är inte familj.
Till vinrummet! Jag behöver en fin cabernet.
I mitt tredje nummer ska jag snurra runt medan ni applåderar högt!
Snälla Carmelita. Vi har rott i timmar.
Händerna gör ont.
När vi har räddat Sunny hjälper vi barnen.
Vi måste förbi Carmelita och Esmé.
Vi måste avleda dem och ta oss till Queequeg.
När Sunny är i säkerhet kan vi befria snöscouterna. Violet?
-Violet? -Vi kanske kan göra bådadera.
Vi skapar ett monster.
C är för charmig
A för alldeles underbar
R är för rolig
M är för magnifik
E för extra-fantastisk
L är för ljuvlig
I för ingen är bättre
T är för talangfull
Och A är för att steppa som en ballerina
Fe-prinsessa-veterinär!
Vad är det där?
Det är Carmelitas sångröst, väldigt behaglig.
Vänta. Jag hör något.
Det låter som ett larm.
Vi blir anfallna!
-Mamma! -Det stora okända!
Jag är för ung för att vara mamma.
-Den sväljer en levande. -Den är en metafor för döden.
Jag är för söt för att bli svald!
-Vi måste ut! -Ni lämnar inte skeppet!
-Hon sa lämna skeppet! -Stanna!
Stanna!
Carmelita, stoppa dem!
Jag är kapten och jag beordrar dig att stoppa fångarna nu!
-Aj aj, ers Esmé-het! -Stanna!
Rör dem inte, de är smutsiga! Sluta springa iväg!
Viva la revolución!
Å, mitt ben!
Jösses.
Det är ömma fossingar.
Fiona!
-Vad händer? -Vi behöver hjälp.
Det fanns Medusa-mycel i grottan. Sunny har smittats.
-Vi måste hitta ett motgift. -Hur flydde ni? Och sockerskålen?
-En vän har den. -Vi flydde inte.
Han med krokhänderna släppte oss.
-Var är han? -Han avleder Olaf. Hjälper du oss?
Ja. Hon som tvekar, förlorar. Jag läste om Medusa-mycel här.
Skynda!
"Gruvliga grottan."
"Det snabbverkande giftet gör svampen labil."
Botemedel?
"Fina belevade kirurger letar motgift vid Usla vägen, men ingen bot ännu."
FBK.
-Gammal bok, de har kanske hittat det. -Skicka en Faktisk bulletin-kontakt?
-Olafs folk slog sönder telegrafen. -Vi lagar den.
Håll ut, Sunny. Vi är nära.
-Det är inte så illa. Tejp. -Avbitare.
Och bibliotekslim.
Det står något i marginalen. Det är en dikt.
"Är spädningen enkel. Tro't. En liten dos av kryddans rot."
-Spädning betyder motgift. -Kryddor har ingen rot.
Växter har. Växter används till motgift.
Det stod att de jobbade vid Usla vägen.
Vi körde där på väg till farbror Monty.
Jag minns lukten. Hemsk, som svartpeppar.
Inte peppar.
Kryddans rot...
Pepparrot.
Det finns bara lådor med tuggummi.
Ingen pepparrot i kryddhyllan.
Bara wasabi och dragon.
Kylskåpet då?
Citronläsk.
-Gorgonzola. -Vad är det där?
Din födelsedag.
GRATTIS VIOLET
-Jag glömde. -Inte Sunny.
Det måste ha varit överraskningen de planerade.
Vi kan inte inte förlora Sunny.
Sunny...
Vi har hittat motgiftet, pepparrot kan rädda dig.
-Det finns ingen pepparrot i köket. -Substitut.
Uttrycket "ombytta roller"
är inget som Baudelaire-barnen haft anledning att använda.
Det avser en situation som plötsligt omvänds
så att de som är i underläge plötsligt hamnar i överläge och vice versa.
Sunny visste att äventyrlig matlagning ofta krävde snabba utbyten,
så när hon föreslog ett substitut för pepparrot,
öppnade Klaus snabbt wasabiburken
och slevade in den gröna blandningen i Sunnys mun.
Rollerna verkade kunna bli ombytta.
-Det funkar. -Vi har övertaget över svampen.
Räddade mig.
Du räddade dig. Vi hade wasabi, men fattade inte förrän du sa något.
Tack.
ATT: ALLA VOLONTÄRER
Jag hittade ett slipverktyg.
-Nu ska jag tortera barn. -Jag följer med.
De usla snorungarna är bara elände.
Jag vill se deras miner när du plågar dem.
Komma nära inpå deras smärta.
Avnjuta den som ett fint vin.
Eller det här vinet.
-Men först vill jag ha en macka. -Jag gör en, chefen.
Nu när mina planer burit frukt,
är det bara en enda sak jag önskar mig, förutom en macka.
Mina mentorer tycker att jag är liten.
Misslyckad.
Jag måste visa dem.
Det låter som att din önskan är att få kärlek och bekräftelse av dina föräldrar.
Det är inte alls så.
Jag måste göra något stort och dramatiskt för att hämnas på FBK-töntarna.
Helst nåt som inte kräver nåt arbete.
Men hur?
Om bara ett mäktigt, praktiskt sätt att förgöra en massa människor
föll i mina händer nu, som en macka.
Här är din ubåtsmacka.
Tortyrdags. Iväg till briggen.
Vänta.
Koppla loss från Queequeg.
Den är förstörd. Kopplar du loss så sjunker den.
Det finns inget på det vraket förutom rostiga rör och poesiböcker.
Motvalls och hans förkärlek för limerickar. Litterära och irriterande.
Jag vet inte. Kanske...
-Vi ska kanske inte koppla loss. -Varför?
Är det något du inte säger?
Nej...
Nej.
Jag kopplar genast loss.
Det funkade.
Hon sover, men är snart uppe och bits igen.
-Skönt att hon mår bra. -Tack vare dig.
Jag tätade hjälmen med ett fat och tuggummi så svampen hålls inne.
-Ni dödade den inte? -Vi sparade den till dig.
-Ett värdefullt prov för en mykolog. -Ett otroligt fynd.
Giftet hos en instabil svamp kan vara källan till läkemedel.
Det onda kanske för gott med sig.
Hur är det?
Bra. Skönt att Sunny mår bra.
Och bra att du lagade telegrafen.
-Vi fick det här. -"Till alla volontärer."
-"Sista säkra platsen, torsdag..." -"Hotell Denouement."
Undertecknat "J.S." Som på högkvarteret.
Våra föräldrar var där för länge sedan. Det är vid kusten, vi tar ubåten.
-Jag sätter ut kursen. -Jag reparerar skadorna.
Det är fixat, men vi åker ingenstans.
-Va? -Kaptenens order. Vi väntar.
-På vad? -Vi har inte tid.
Olaf upptäcker att vi saknas. Den som tvekar...
Jag tvekar inte. Jag beslutar.
Vi åker inte. Inte ännu.
Du kan berätta, vad det än är.
-Hon säger inget. Hon döljer något. -Hon döljer inget!
Fernald!
Fiona!
En labil situation.
Som Baudelaire-barnen visste, betyder det "instabil" eller "orsakar trubbel."
Jag trodde du var borta.
Det kan gälla människor likväl som giftiga svampar.
Du har nog en eller två såna i ditt liv.
Kanske till och med ett syskon.
När personen dyker upp, kan problemen växa.
Och när de försvinner...
...kan problemen krympa.
Men inte alltid.
I åratal blev det bara problem när jag kontaktade mina syskon,
så det var enklare att låta dem tro att jag var död.
Min bror är ju död
och jag vet inte om jag nånsin får träffa min syster igen.
-Jobbar du åt greve Olaf? - Strunt samma.
Är du med Baudelaires?
-De kom till mig. -Så styvfarsan är borta.
-Ja. Han sa att du dog i en sjöko-olycka. -Va? Nej, jag stack.
Jag ville inte se honom mer, förlåt att jag lämnade dig.
Är han din bror?
Han såg mig tidigare, men vi hann inte prata.
Han är en skurk!
Han har hjälpt Olaf med otaliga illdåd!
-Han räddade er syster. -Var är bebisen? Mår hon bra?
Hon vilar, hon mår bra. Vi hittade motgiftet.
Vi ska möta volontärerna på Hotell Denouement, Sista säkra platsen.
-Du kan följa med. -Vi åker inte med honom!
-Jag lämnar inte min bror! -Han är farlig!
Han brände ner Anwhistle Aquatics. Det stod i en Faktisk bulletin-kontakt.
Fernald förrådde FBK. Han begick mordbrand och valde fel sida.
-Ni fattar inte. Det finns ingen fel sida. -Det är klart det gör.
Ena sidan släcker bränder, andra tänder dem.
Ni skulle ha sett branden.
Jag var lärling på Anwhistle Aquatics
när jag upptäckte vad Gregor Anwhistle odlade i sin grotta:
en svamp så farlig att den kunde utplåna FBK:s fiender en gång för alla.
Han lekte med elden.
Jag varnade honom.
Om svampen kom ut, kunde den utplåna alla.
Men han lyssnade inte.
Så jag förgjorde ont med ont.
Jag glömmer aldrig synen, som om havet hade fattat eld.
Det var den värsta dagen i mitt liv.
Men jag hade inget val.
Å, nej!
Jag gjorde en hemsk sak av en ädel orsak, och jag betalade priset.
Jag förlorade mina händer och sparkades ur FBK.
Min styvfar var rasande.
Han sa aldrig varför. Bara att vissa hemligheter var för hemska för barn.
-Han sa så till mig med, den dåren. -Han är ingen dåre. Han är en ädel man.
FBK är en ädel organisation. De skulle inte odla något skadligt.
Säg det till lillasyster.
Men greve Olaf då? Han är ond och du hjälper honom.
Han tog emot mig när ingen annan ville.
Visst, jag begick fler illdåd än jag hade önskat.
Men folk är inte bara onda eller ädla. De är som sallader, med gott och ont
hackat och blandat i en vinägrett av förvirring och bråk.
Se på er själva. Ni brände ned Caligari- tivolit. Ni har också lekt med elden.
-Vi är inte som du. -Eller Olaf.
Ni ser bara hans dåliga sidor. Han har bra sidor.
Som vad?
Tja, han...
Vänta.
Ett härligt skratt.
Där är du.
Min flickvän sa att vi skulle dumpa dig, jag sa: "Inte utan Krokis."
-Vem skulle laga mat? Hi hi hålslev! -Ha ha hagga!
Ha ha ha halvdan!
Vi samlade ihop snöscouterna, så vi är redo att åka.
Vem är tjejen med brillorna? Du sa att ubåten var tom.
Det var vad jag trodde! Jag vet inte vem hon är eller var hon kom från.
Se vad jag hittade.
Ett par kaksniffare som försöker fly.
Hur kom ni ur briggen? Jag låste in er med...
Kappvändare!
-Vänta! -Det var din sista chans.
Vet du vad pirater gör med förrädare?
Sluta! Min bror skulle inte förråda er!
Din bror? Nämen, hallå där.
Sist jag såg dig, kastade jag häftstift i din vagga,
men nu är du stor och ska få se din bror dö.
-Förlåt, jag förstår inte. -Hjälp.
Han förrådde dig inte.
Han släppte dem inte så de kunde fly. Det var för att ge dig det här.
Fiona, vad gör du?
Jag uppskattar gesten, men föredrar en mindre hatt.
I hjälmen finns ett exemplar av Medusa-mycel, det som gjorde Sunny sjuk.
Medusa-mycel?
Jag trodde det utplånades i branden.
Det trodde jag med.
-Så fantastiskt giftigt! -Bra jobbat, Krokis.
-Du med, lilla svampskummis. -Jag heter Fiona.
Det är inte särskilt "inne". Du är Triangelögat.
Baudelaires, när ni sitter i briggen igen ska jag öppna hjälmen och kasta in den.
Sedan ska ni få lida som jag alltid önskat.
Nej! Slösa det inte på Baudelaire-barnen. Det är för värdefullt.
Triangelögat har rätt. Viktigare personer förtjänar att förgiftas.
Sant.
Jag tänkte just att det vore trevligt att ha ett praktiskt sätt
att utplåna en massa människor. Eller hur, Krokis?
-Han heter Fernald. -Jag säger Krokis.
Du är modig, unge. Vill du vara med din bror i min besättning?
Vi behöver hjälp. Snöscouterna kan inte ro.
Se dig omkring.
Din styvfar övergav dig.
Din ubåt är kapad.
Dina nya vänner tänker bara på sig själva.
-Det är inte sant. -Inte?
Jag trodde ni Baudelaires alltid satte syskonen främst.
-Fiona, gör det inte. -Snälla, gör det inte.
Har jag nåt val?
Vi sänker vraket och torterar fångarna.
Det behövs bara en levande för förmögenheten.
Jag kan testa svampen på de andra två.
Baudelaire-barn, alltför länge har ni förstört mina planer...
...bra för er, olönsamt för mig.
Men nu är den cirkeln bruten.
Ni borde ha gett upp för länge sedan.
Jag sitter fast.
Jag jublade när ni förlorade er familj.
Vi förlorade inte vår familj.
-Bara våra föräldrar. -Vår familj är här.
Raring, jag kan inte röra mig.
Ni ska förlora allt, föräldralösa barn.
Vänta och se.
Okej, det är bra nu. Jättebra.
Triangelögat, hitta bebisen och ta dem till briggen.
Aj aj, kapten.
Krokis, vi måste prata.
Du hörde honom. Till briggen, kexätare! Det är en piratförolämpning!
Skynda er.
-Ska vi inte till briggen? -Självklart inte. Jag låter er fly.
Fort, innan greve Olaf märker det.
Följ med oss till Sista säkra platsen.
Jag lämnar inte min bror.
Vad han än gjort, är han min enda familj.
Jag förstår.
Det finns en grupp kidnappade snöscouter på ubåten. Hjälp dem.
Ja.
Ta hand om Queequeg åt mig.
Ja.
Förena dig inte med Olaf!
Du är inte ond.
Folk är inte bara onda eller ädla.
De är som en sallad.
När du tänker på mig, tänk på mat du gillar.
Hur kan någon så underbar göra något så hemskt?
Hon lät oss gå.
Hon har rätt. Vi måste skynda innan Olaf märker att vi är borta.
Kom igen.
Hej chefen. Tack för förståelsen med min syster.
Tror du jag gick på det? Du tänkte lämna mig.
Du kanske lär dig om jag stryper din syster.
-Skada inte Fiona. -Ge mig ett skäl till att låta bli.
-Jag vet var Sista säkra platsen är. -Vem, vad, när, va?
Där hela FBK ska samlas.
Du är min favorit igen, Ferndale.
-Fernald. -Furnail.
Jag tar er alla tre till briggen!
Gå till briggen, kexätare!
Jag håller mig till Krokis.
In där, Baudelaire-barn!
Annars matar jag sjökorna med er!
Bra jobbat, Triangelögat.
Gör pizza åt mig nu.
Och koppla loss från Queequeg.
Okej.
Fiona gjorde ett bra reparationsjobb. Vi är snart iväg.
Jag sätter kurs mot Hotell Denouement.
Carmelita är borta.
-Härligt, men du låter inte så glad. -Det stora okända kommer mot oss.
Vad kan vi göra?
Jag sätter på turbomotorn. Håll i er!
Hoppas motorn inte exploderar.
Jag är gladare än en gris som äter fläsk.
Jag är rosigare än en solbränd engelsman.
Jag är så glad och lycklig
att glada och lyckliga kommer att slå mig med käppar
av ohejdad avundsjuka.
Vi kommer snart till Hotell Denouement
där jag ska släppa ut Medusa-mycel
och få stopp på FBK och deras dumma koder och poesi en gång för alla!
Ti-hi, ta-ha, total utplåning!
Vi har inte hittat sockerskålen.
Med vår tur, Esmé, kommer sockerskålen fallande ur skyn!
Vänta lite.
Det var inget falskt skratt.
Det var äkta.
Esmé, jag har hittat något att skratta åt.
Jag skulle aldrig ha gett honom svampen.
Du gjorde en hemsk sak av en ädel anledning.
Du räddade mig.
Esmé, vi går och skrattar åt Baudelaires i briggen.
Vad gör vi nu?
Vi är vid ett vägskäl.
-Det stora okända halkar efter. -Full fart. Motorn exploderar snart.
Den håller inte länge. Vi måste gå upp till ytan.
Jag hittar en plats nära hotellet.
Klaus... tror du vi hittar Quigley där?
Jag är säker på att vi hittar honom, var han än är.
Vattnets kretslopp består av tre fenomen:
avdunstning, nederbörd och lagring.
Ibland, när jag samlar bevis
gällande Baudelaire-barnens historia,
föreställer jag mig som en vattendroppe,
särskilt om det regnar eller om skrivbordet flyter i en reservoar.
Det är ingen trevlig känsla.
Jag tänker på hur hemskt det vore
att slitas bort från mina kamrater
när vi samlades i en sjö eller pöl,
och tvingades upp i skyn genom avdunstning.
Hur hemskt det vore att kastas ur ett moln
som nederbörd,
och falla till marken...
...som en sockerskål.
Hur förkrossad jag skulle vara
över att återigen samlas i ett vattendrag och känna att jag nått...
...den Sista säkra platsen...
...bara för att få rollerna ombytta och avdunsta upp i skyn igen
och återupprepa det tråkiga kretsloppet.
Jag har hittat en strand.
Det är hemskt att tänka sig ett liv där man alltid tvingas till rörelse
av diverse mystiska och starka krafter och aldrig hittar en säker plats,
aldrig kan byta roller särskilt länge.
Därför tyckte Baudelaires
det var hemskt att tänka på sina egna liv
när deras ubåt nådde ytan på den plats
där deras kretslopp av olycksaliga händelser startade.
Saltstranden?
Det är som att kretsloppet startar om.
Poe.
Baudelaires!
-Vad gör ni här igen? -Vad gör du själv här?
Jag hade slutat leta efter er och kom hit för att vara vemodig.
Sökandet efter er har bara har lett till tsuris.
-Tsuris betyder trubbel. -Vi vet.
-Var har ni varit, hur kom ni hit? -Baudelaires!
Har ni väntat länge?
Min nya sekreterare? Vad gör du här?
Du kom inte till jobbet så jag tänkte att du födde barn.
Ursäkta herr Poe, men jag jobbar inte åt er.
Man brukar ha minst tio dagars uppsägningstid, fru...
Fröken...
-Frk...Hur var efternamnet? -Jag har aldrig sagt det.
Då är det ert fel.
Min taxi är där, jag kör er gärna till Sista säkra platsen om ni vill.
Baudelaires, kom med mig.
Ni är anklagade för mord, kidnappning och diverse småbrott.
-Vi är oskyldiga! -Ja.
Därför ska ni följa med mig till polisen och reda ut allt.
Sedan ni flydde har det stått klart att era problem beror på
att ni inte har en tydlig förmyndare i era liv.
Jag ska nog vara den förmyndaren.
Ni vet hur bra jag är med barn. Så följ med.
Låt oss bryta den olycksaliga cirkeln!
-Du har rätt. -Jag vet.
-Vi bryter cirkeln. -Vi kan inte följa med.
Var inte fåniga.
Jag vet inte var ni varit eller varför ni har en tomte på era uniformer.
-Herman Melville. -Hur sa?
Bilden är på Herman Melville. Min favoritförfattare.
Jag gillar hur han skildrar förbisedda grupper som fattiga sjömän och barn.
Jag med.
Det ante mig. Han var era föräldrars favorit.
En varning, kommer ni med mig så blir era liv krångligare.
Ni kan få veta saker som ni inte ville veta.
Jag klandrar er inte om ni vill lämna stranden med bankmannen.
Till och med den märkliga kvinnan håller med mig.
Men du tar oss till FBK?
Jag lovar.
Adjö, herr Poe.
-Hur hittade du oss? -Med hjälp av era vänner.
Fiona skickade en Faktisk bulletin-kontakt om att ni var på Queequeg.
Quigley spårade er position med tidvattenstabeller.
-Är han här? -Han ville vara det.
Men han fick ett tips om en luftballongshusvagn...
-Han letar efter sin familj. -Han trodde att du skulle förstå.
Ni kan inte försvinna helt själva!
Ni är barn!
Ni är föräldralösa!
Ni far.
Briggen skulle vara full av lidande barn,
men någon släppte iväg dem.
Fundera på vad ni gjort, och när ni är riktigt ledsna
ska jag slita sönder er från krok till krok.
-Vi måste ut härifrån. -Jag vet.
Och varna FBK för Medusa-myceliet.
Varför?
Sedan måste vi rädda scouterna, fly från greve Olaf
och hitta styvfar så vi kan bli en familj igen.
Det låter bra.
Men först måste vi fly.
De som tvekar, förlorar.
Agenterna samlas redan på Hotell Denouement, så vi får gasa på.
Några frågor?
-Vem är du? -En strålande fråga.
Namnet är Snicket, Kit Snicket.
Undertexter: Lisbeth Pekkari