EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Titta bort, titta bort
Programmet sabbar kvällen Och livet i din borg
Varje avsnitt bjuder dig på massor utav sorg
Så titta bort
Titta bort, titta bort
Baudelaires de checkar in Ska spionera nu
På hemska, hemska människor Som sliter folk itu
Det verkar som att Olaf Äntligen ställs inför rätta
Men varför ska ni nånsin tro På oss som säger detta
Så titta bort
Titta bort
Det är bara skräck och fasa
Obehag och hemskt ståhej
Fråga vem som helst "Ska jag se på"
De svarar dig
Titta bort
Titta bort, titta bort
DEN FÖRDRÖJDA FINALEN: DEL 1
Titta bort, titta bort
Till Beatrice -
Ingen kunde släcka min kärleks låga,
Eller ditt hus.
Om du inte föddes igår, och i så fall, välkommen, lilla bebis,
så har du nog märkt att saker inte alltid är som de verkar.
Ytan på en damm kan verka lugn, men det kan finnas hemligheter under den.
Världen är som en damm på så vis.
Även den minsta handling, som att släppa en sten...
...kan fortplanta sig tills hela världen är förändrad.
Jag är Lemony Snicket
och jag föreslår att du släpper skärmen i en damm.
Din värld förändras till det bättre,
eftersom du inte behöver se Baudelaire-barnens sorgliga historia.
Du slipper den tragiska berättelsen om Hotell Denouement.
Och du behöver aldrig träffa de suspekta individer som bor där,
några av vilka jag tyvärr måste medge...
...kanske redan är bekanta.
Var försiktig.
Det är en skrivmaskin inuti.
Saker är inte alltid som de verkar.
Jag verkar kanske köra fort eftersom jag är taxiförare och struntar i lagar,
men jag försöker slippa bilen som följer oss.
Är vi förföljda?
Jag tror att den tillhör ett par skurkar
-som jag mötte på ett berg. -Vi var där.
Jag vet var ni har varit, Klaus.
Jag hade velat hjälpa er.
Men sedan splittringen brinner det mer än brandkåren kan släcka.
-De har brunnit nyligen. -Fienden blir djärvare.
Men rollerna ska vändas om, så även den här bilen, så håll i er.
Ni har tusen frågor och jag skulle vilja besvara dem över en brunch,
men agenterna är på väg till Sista säkra platsen,
så ni får nöja er med snabba svar och picknick i en taxi.
Det står en korg på golvet.
Du är Kit Snicket. Vi mötte Jaques Snicket.
Han var min bror. Det är därför jag behöver hjälp.
Ett telegram ber alla volontärer åka till Hotell Denouement på torsdag,
signerat med min brors initialer, J.S.
Vi fick också det. Det kan inte vara från Jaques, han...
Ja, Baudelaires.
Jag vet att min bror är död.
Ni försökte rädda honom.
Men jag är rädd att någon imiterar honom för att samla FBK.
Det kan vara en fälla.
Du vill veta om J.S. är vän eller fiende.
Vet ni vad en flanör är?
En som studerar omgivningen, en spion.
Barn är de bästa flanörerna eftersom vuxna sällan ser dem.
Det finns ett hemligt fack i korgen. Öppna det.
-Uniformer? -Förklädnader. Jag behöver er hjälp.
Ni måste infiltrera hotellet som portierer
och ta reda på vem J.S. är innan torsdag.
Jag har någon där som ordnat allt.
Ni behöver bara säga ja.
Säg att ni gör det.
Självklart.
De är tillbaka.
Det var inte den väg jag tänkt mig, men här är vi: den Sista säkra platsen.
Hotell Denouement!
Det är där FBK ska träffas.
Jag låter er imponeras en stund.
Visste ni redan det?
J.S.?
Jaså?
Ni känner säkert inte till den dödliga grönsaken jag håller i handen.
Om en svamp är en grönsak.
Är det en växt?
Hallå?
Hälsa och tacka för ubåten!
-De la på. -Var inte så desperat.
Du låter som min make, han-den-där.
Jag behöver inte bekräftelse.
Jag vill bara göra nåt stort som imponerar så de ångrar allt de sagt!
Det är nåt helt annat! Vi går ombord igen.
-Jag vill ta ut ilskan på Krokis. -Han bad mig ge dig den här.
Hur fick du lappen? Han och hans syster sitter i briggen.
-Inte längre. -Va? Ge mig den.
En speciell budbärare ska få speciell dricks.
Du får stenen.
-Jag föredrar ädelstenar. -Jag föredrar att flickor är tysta,
så jag inte ledsnar på deras irriterande krav och slår dem med stenen.
"Förlåt chefen." Vad betyder det?
Å nej! Han har kidnappat snöscouterna som vi kidnappade!
Och den där Phil.
Vem ska nu leka veterinär med mig?
-Ubåten är i alla fall hyrd. -Krokis är en avfälling.
-För att hans händer fallit av? -Låt honom löpa.
Jag bryr mig inte.
Vi fick allt vi behövde av honom.
Vi behövde skjuts till hotellet.
-Vi tar Olaf. -Den heter Carmelita Två.
Den heter Olaf.
Den heter Carmelita Två!
Vi pratar på vägen.
Kan vi lita på Kit?
Hon har brutit nio lagar sen vi satte oss i taxin,
kört in i en häck och värvat oss som spioner.
-Jag gillar henne. -Jag med.
Jag med.
Frank Denoument, en av föreståndarna.
Han är med oss. Lita på honom.
Jag ser dubbelt.
Franks förrädiska bror Ernest. Lita inte på honom.
Splittringen har gjort syskon till fiender.
F är för Frank, som är Fridsam.
E är för Ernest, som är Elak.
Hur skiljer vi på dem?
Enda sättet att veta om nån är ädel eller ond är att titta noga.
Se upp med vad ni säger, för om fel bror får veta vad vi gör...
...är vi i fara.
Frank är meddelad. Ni möts i lobbyn, om inte Ernest tog meddelandet.
-Och du? -Jag har ett uppdrag. Jag kommer ikväll.
Om Sista säkra platsen inte är säker, skickar vi en varning till FBK. Okej?
Vi låtsas vara portierer för att se om J.S. är skurk eller volontär.
Frank hjälper oss, hans bror vill stoppa oss.
Varna FBK.
Perfekt. Har ni allt ni behöver?
Var är hårbandet?
Jag har ett extra.
Er mamma satte upp håret när hon behövde tänka.
Er pappa rättade till glasögonen före ett uppdrag. Ni påminner om dem. Allihop.
Skumt att de gjorde hemliga uppdrag.
Era föräldrar gjorde många modiga insatser.
Utan dem hade FBK aldrig överlevt splittringen.
Vi hörde om den, men vet inte vad det handlade om.
En lång historia som började på operan under La forza del destino.
Där en pistol råkar avfyras och dödar nån?
En tragisk opera.
Melankoli är en biverkning av mitt tillstånd. Jag är upprörd och gravid.
Lycka till. Vi ses ikväll. Snälla, var försiktiga.
Jag hoppades träffa dig innan jag åkte.
-Jag hoppades du skulle stanna. -Jag kommer ikväll.
Om allt går planenligt så har vi sockerskålen.
-Vi kan avsluta det för gott. -Sedan då?
Du, jag,
en tropisk ö och hon.
-Hon? Är det så? -Det känns så.
Jag vill inte vara utan dig igen, förutom på toa
och när en av oss ser en film den andra inte vill se.
Vi ses ikväll.
Hälsa Frank.
Bevis för en picknick och bevis för hemliga möten bör kastas bort,
annars drar de till sig otrevliga besökare eller...
...myror.
Lemony.
-Jag trodde du var död. -Hej, Kit.
Får jag skjuts?
Mannen i taxin är jag
för många år sedan, när jag var yngre och naivare än jag är nu.
Om jag kunde resa i tiden skulle jag säga att ljusgrått är snyggt, men...
...man gömmer sig lättare i mörkare nyanser.
Jag skulle säga att han ska få dåliga nyheter om någon han älskar.
Och jag skulle be honom ta in på Hotell Denouement
istället för att åka iväg med sin syster. Men...
...det förflutna kan inte ändras...
...lika lite som taxin kan stoppas från att köra iväg.
Det blir inte lätt att hitta J.S. här.
Storleken kan vara en fördel. Om Olaf kommer är vi svårare att hitta.
Piccolo! Ta bagaget till rummet.
Och ta upp Carmelita Två på taket.
Tack.
Vi måste övertyga flanörerna
om att vi är en normal familj på semester.
Jag vill inte bo på kaksniffarhotell! Ta mig till älvlandet!
Säg till din lilla flicka att inte väcka uppmärksamhet.
Om du brydde dig mer. skulle hon inte göra så.
Mina föräldrar lydde mig.
Fina föräldrar. De betalade inte ens lösen.
Din pappa är stressad över jobbet, raring.
Vi ska åka på riktig semester snart.
Ljug för henne, det är bra. Jag behöver en drink.
Du där!
Portier.
Hitta chefen och be honom komma med en flaska vin till vårt rum.
Något rött. En sauvignon blanc.
Ja, sir.
Föreståndaren är på vår sida. En av dem i alla fall.
Det finns ett spa, jag vill ha en ansiktspeeling.
Väljer man ansikte eller skalar man bara av nåns?
-Det funkar inte så. -Jag behöver lätta på stressen
om jag förväntas planera...
Inte i lobbyn!
Det finns ögon överallt. Vi pratar på rummet.
Jag vill inte gå dit. Jag är en söt, vacker, gullig, nätt, perfekt flicka
som vill till poolen!
-Varför kan vi inte skicka hem henne? -Vi brände huset med föräldrarna i.
-Vad sa du? -Inget, raring.
-Han kände inte igen oss. -Han såg bara uniformerna.
Gäster och skurkar ser ofta inte personalen.
Tror du Olaf låtsas vara J.S.?
Vet inte, men det är inte bra att han är här. Vad planerar de?
Tjuvlyssnar ni på gästerna?
Vi gör bara vårt jobb.
Ni är de nya portiererna. Jag är en av cheferna.
-Frank eller Ernest? -Ja.
Bra att ni är här, även om en är väldigt kort, vi har personalbrist. Den här vägen.
Betjänten ger gästerna allt de ber om.
De ringer, ni ställer upp.
Vad betyder siffrorna? Ni har väl inte 999 rum?
Intressant fråga. Vet du vad de betyder?
Det kom väskor i en taxi, föraren sa att gästen kommer på torsdag.
Torsdag?
Ursäkta mig.
-Var det Frank? -"Ni ställer upp." Var det en kod?
-Allt lät som kod. -Ni är de nya portiererna.
Välkomna. Jag är en av cheferna.
Frank eller Ernest?
Ja. Ni kom i tid. Vi väntar många gäster innan torsdag.
-Vet ni varför? -Tror det.
-Berätta? -Intressant fråga.
Bra svar. Det är svårt att veta vem man kan lita på.
Det finns många onda i världen.
Förr eller senare checkar de in.
Dagstidningen kom just, med nyheter om mördarna.
Mördarna?
Ursäkta mig.
Det måste vara Ernest. Det där lät som ett hot.
Var det Frank så var det en varning.
-Hur ska vi hitta nån? -Det kan jag besvara.
Det är som att hitta en bok i ett bibliotek,
för hotellet är inte sorterat som ett hotell utan som ett bibliotek.
Ett bibliotek sorterar kunskap enligt ett numeriskt system.
Alla gäster på hotellet får rum efter hur de skulle sorteras på bibliotek.
De som jobbar här måste kunna bibliotekskatalogen.
Rum 610. För gäster inom hälsoindustrin.
332, finansiell ekonomi.
-Klockan har inget nummer. -Det är vårt taksolarium.
De som solar bryr sig inte om bibliotek,
så de är inte så kräsna.
Tre klockor, tre rum. Man kan inte vara på tre platser samtidigt, dela upp er.
-Du vet vad vi heter? -Är du Frank eller Ernest?
Intressant fråga.
Ert uppdrag väntar.
Det är omöjligt att vara på tre platser samtidigt,
om man inte ser på ett tv-program förstås.
Den som ser på ett tv-program behöver inte välja
mellan att se Sunnys märkliga möte på tredje våningen...
...Klaus upptäckt av en konspiration på sjätte våningen...
...och Violets farliga dilemma i taksolariet.
Man kan se alla tre sakerna.
Men... inte samtidigt.
Ingen har passat i mustasch, så jag blir först.
Jippi-ki-yay, matroser! Jag är en bollspelande cowboy-superhjälte-pirat!
Visst, raring.
Carmelita utforskar sin pojkflickiga sida. Är hon inte söt?
Som studierektor på Prufrock vet jag att hon alltid varit söt.
Och nu är hon en söt pojkflicka!
Vissa ser pojklficka som en skymf som säger att de inte uppfyller förväntningar.
Vissa flickor ser pojkflicka som en skymf bla bla...
Vem stör ett geni när han solar?
Du är sen, jag ringde för två minuter sedan.
-Vad önskas? -Tilltala mig inte.
Jag pratar inte med personal och bär inte tråkiga kläder.
-Ni pratar med personalen nu. -Jag ringde inte för din åsikt.
Jag ringde för att den söta flickan i båten ska få vad hon vill.
Titta när jag gör mål!
Portier! Ge mig en glasstrut med varmt rosa strössel,
banan och citronsorbet, jag är laktosintolerant.
Jag och min dotter är här i hemliga affärer.
Om jag får ösa ur mig lite så är jag inte bara studierektor,
jag är också vice ordförande i Esmé Solkigs fanklubb. Jag är ett fan.
Så charmerande.
Jag skriver inte autografer.
Jag hör gärna mer om dina hemliga affärer.
Jag har läst allt om dig i tidningen.
Du är så glamorös och viktig, du påminner om mig.
Berätta, snälla, vad planerar du nu?
Det är hemligt. Men det blir det innigaste partyt hotellet sett.
Ett cocktailparty! Folk blir så glada. Vissa får nog en hjärtattack.
Jag hoppas det. De ska få en överraskning.
-Vad för nåt? -Säger jag, så är det ingen överraskning.
Jag tjuvlyssnar inte men är medlem i fanklubben
och vill höra om överraskningen.
-Kan du ge en ledtråd? -Nej.
Snälla rara? Med socker på?
-Jag vill ha socker. -Nej.
Har det något med kikaren att göra?
Vilken kikare?
När jag tittade på dig under bordet, vilket jag ofta gör,
såg jag att du tittade på himlen med en kikare. Varför?
För att...
...fågelskådning är inne.
"Fågelskådning inne!"
Vänta till nyhetsbrevets läsare får höra det!
Du är så underbart nyfiken, du vet säkert allt möjligt.
Vet du vad.
Jag ger dig en ledtråd om en hemlig ingrediens i förrätten
om du berättar om någon som bjudit in folk till hotellet.
Hans initialer börjar på J.S.
Du av alla borde veta vem J.S. är!
-Han är... -Dumma kaksniffare!
Portieren står bara där istället för att hämta min laktosfria glass!
Förlåt, Carmelita.
Vänta lite. Hur vet en portier min dotters namn?
Det står på båten.
Det stämmer.
Det är en till sak jag vill ha.
Ett harpungevär.
Ursäkta mig, sir.
-Något på tok? -En gäst bad om något olämpligt.
Portierens jobb är att ge gästerna det de vill ha.
-Ett harpungevär vore olämpligt. -Men misstänkt att inte ge henne det.
FBK känner till fröken Spats avsikter, vi har beaktat dem.
Det som verkar fel, är ibland en del av en större plan. Kan jag lita på dig?
Om jag kan lita på dig.
Klockan i lobbyn på Hotell Denouement var legendarisk,
en fras som här betyder "berömd för att låta väldigt högt".
Dess ljud lät väldigt likt ett ord och det ordet beskrev Violet Baudelaire
när hon skulle ta ett harpungevär till taksolariet.
Tack för att du kom så fort. Det har gått två minuter, det är akut.
-Babs? -Hur vet du mitt namn?
Det står på namnskylten.
Det är rimligt.
Ursäkta min oro.
Jag litade på en som band mig, tog mitt block och brände sjukhuset.
Jag får aldrig tillbaka blocket.
-Ni sa att det var akut. -Ja, det är hemskt.
Jag ska möta min pojkvän i bastun
men hotellet är så oorganiserat att jag inte hittar den.
200-talen är katalognummer för religion,
bastun är en plats för andlig eftertanke så den ligger på andra våningen.
Oj, du är smart. Har du funderat på att bli läkare?
Den här vägen, frun.
Er pojkvän borde vara där.
Vem där? Jag ser inget i ångan.
Det är er flickvän. Och portieren.
Ah, portieren!
Jag vill ha en vattnig martini, trots att jag vet att de är omoderna.
Är ni ihop?
Ja! Vi träffades i en stödgrupp för folk som plågats av Esmé Solkig
och blev förälskade. Eller hur, mitt livs kärlek?
Det är ingen täckmantel, mitt brinnande hjärta.
Jag hämtar martinin.
Han är borta.
Jag är nervös. Hur länge måste vi hålla på så här?
Det finns fiender här. De måste tro att vi är ihop om vi ska hjälpa Baudelaires.
Så skrev J.S.
Baudelaires.
Jag borde inte ha låtit dem löpa.
Jag borde inte ha låtit läkarbedragaren nästan halshugga dem.
Vi väntar till torsdag.
Då är alla olycksaliga händelser över och jag återvänder till min äkta kärlek.
Vi träffades i en stödgrupp för folk som lämnat hemska partners.
Han fick också telegrammet, men kunde inte komma. Han är upptagen på sitt sågverk.
Jag har också nån. Hon fick telegrammet men kunde inte komma.
Hon sitter inne för bankrån.
J.S. skrev att alla som mött Baudelaires är inbjudna, så det verkar rimligt.
Ursäkta, telegram från J.S, men ni får det inte utan hans namn.
-Du menar hennes. J.S. är en kvinna. -Jag trodde han var sjökapten.
Jaha ja.
Vad har vi här?
Jag är visst överklädd.
Det är blod.
Där är du. Jag har ett jobb åt dig.
Vi ska hänga det här från fönstret i rum 598.
Men försiktigt. Det är så klibbigt att allt fastnar i det.
-Flugpapper? -Ja, men problemet är fåglar, inte flugor.
Hänga flugpapper från ett fönster för att fånga fåglar? Skumt.
Skumma saker kan vara en del av en större plan. Är du pålitlig?
Om du är det.
Som ni vet, lät ljudet från klockan i lobbyn på Hotell Denouement
väldigt likt ett ord.
Detta ord beskrev Klaus Baudelaire
när han hängde ett flugpapper från femte våningen.
Märkligt. Jag kunde ha svurit på att någon knackade.
Å, där är du. Jag ringde för två minuter sedan,
den tid det tar från 3:e våningen till lobbyn, så man är varken sen eller tidig.
Portierena är korta här.
Jag föraktar dig.
Jag förstår inte alls. Jag har ett viktigt möte i rum 954,
men min sekreterare Jacqueline Scieszka flyttade
och nästa sekreterare, vars namn jag aldrig lärde mig, slutade plötsligt.
Har du sekreterarerfarenhet?
Ja.
Strålande! Kom med mig.
Du påminner om ett barn jag känner. Du är såklart inte hon.
Varför skulle ett barn arbeta som portier på ett hotell?
Jag saknar nog bara bekanta ansikten.
Jag är Larry er-kypare. Hoppas ni gillar indiskt.
I rum 954, katalognumret för Indien och Sydasien,
serverar vi många indiska rätter. Områdets kulinariska historia är fängslande.
Ett glas mjölk.
-Vill ni inte vidga era vyer? -Nej. Utlänningar skrämmer mig.
Ett glas mjölk... självklart. Och något att tugga på för damen.
Jag har sett den där kyparen förut.
Det är märkligt, men hotellet är fullt av bekanta ansikten.
Du måste vara J.S!
Kalla mig Snicket.
Jaques Snicket. Vi har inte träffats.
Du har rätt, vi har inte träffats.
Jag glömmer namn, men aldrig ansikten.
Ser man på. Ett litet barn.
Som framstående, bokläsande medborgare, älskar jag barn.
Jag älskar dem så mycket.
Det är faktiskt läskigt hur mycket jag älskar barn.
Därför ska jag inte släppa dig ur sikte.
Det är min sekreterare. Tekniskt sett en portier.
-Ska vi börja? -Förvärvade du sakerna jag önskade?
Jag sa "förvärvade" när ett vanligt ord duger,
för jag, Jaques Snicket, är en olidlig, skrytsam besserwisser.
-Jag läste telegrammet. -Signerat J.S.
Som du signerade J.S, ja.
-Definitivt mina initialer. -Definitivt.
Jag har alla papper om Baudelairefallet, inklusive allt som pekar ut greve Olaf.
Bra. Jag tar det.
Men det vore slarvigt att lämna över en ofärdig mapp.
Du bad ju om allting, så jag grävde lite och hittade vad?
Vad?
Allting.
Jag läste tusentals dokument tills jag hittade allt som hör till fallet.
-Så långtråkigt. -Tack.
En bank är som ett bibliotek, men man får inte bläddra.
När jag hittat allt gjorde jag en otrolig upptäckt.
Du bör gå ut oftare?
Mappen är mer än en bunt dokument som skildrar flera barns olyckliga liv.
Sammantaget ger den en bild av orättvisa,
i form av en ond skurk och hans bedrägliga flickvän
och välmenande men usla myndighetspersoner
som avsiktligt eller oavsiktligt hjälper honom.
Jag gav den en titel: Den kompletta historien om orättvisa
eller Osmaklig längtan avseende förmögenheter.
O.L.A.F.
Herr Poe, en upprörande utveckling.
Jag lovar att ha mappen i säkerhet så sant jag heter Jaques Snicket,
en pompös idealist som inte är död.
Mappen var för stor. Det här är bara innehållsförteckningen.
Mappen kommer med en annan klient som bad om samma material.
-Ni har samma initialer. -J.S.
Larry.
-Tänk att du är här. -Jag glömde mjölken.
-Den står på brickan. -Jag hämtar den.
Märklig service.
Hotellrestauranger.
Säg mig, vem är den andra J.S. som är så intresserad av Baudelaires?
Jag kan inte prata om det. Tystnadsplikt.
Låtsas att ditt liv hänger på det.
Det är värre än vi trott.
-När ska J.S. komma? -Den riktiga J.S, inte bedragaren.
Ikväll. Paketet kommer också.
Fienden bevakar skyn. Stoppas leveransen får vi bita i det sura äpplet.
Sura äpplen är inte goda. Hoppas vi har socker.
Särskilt om svamp står på menyn.
Det kom från köket.
Var är din sekreterare?
Portier. Kom med mig till rum 025, tvättrummet.
Du ska sätta ett speciallås på dörren.
De vandrar iväg, som föräldralösa barn, eller katter.
Jag vet hur man får katten att stanna.
Man flår den.
Ser du kyparen, säg att jag väntar på mjölken.
Vi tar servicehissen.
Mystiskt.
Exakt. Det som verkar mystiskt är ibland en del av en större plan.
Larry, nu är det slut på att förstöra mina planer och min lunch.
-Du har inte provat curryn. -Den är för stark.
Olaf, du saknar inte bara subkontinental matkultur.
Du saknar moral, etik och stöd. Var är dina kumpaner nu?
Och dina? Å, jag dödade dem. Du kan ha lösmustasch, hyra smoking...
Inte hyrd. Stulen.
-Du är inget mot Jaques Snicket. -Jag blir inte kokt i curry.
-Hotar du mig? -Lät det så?
-Ja. -Bra.
Vi får väl se.
Frank, kan du eskortera den här skurken från ägorna?
Du menar nog Ernest.
Yippi-ki-yay.
Släpp mig, idioter!
Era knölar!
Våldsamma bedragare!
Förolämpande. Skandal!
Man behandlar inte kypare så här!
Tråkigt att det blev så här.
Våra små möten har varit roliga.
Men rivaliteten, likt denna sås,
har puttrat för länge.
Tror du jag ska prata?
Nej Larry er-kypare.
Jag tror att du ska koka.
Snyggt. "Endast kemtvätt"...
Det är viktigt att rummet hålls säkert.
Kan jag lita på dig?
Om jag kan lita på dig.
Ljudet av klockan i lobbyn beskrev Sunny Baudelaire
när hon gjorde om tvättrumsdörren till en Filosofiskt bultad kanal.
Det beskriver också berättelsen om Baudelaires
eftersom allt de trodde sig veta om sina liv,
sin situation och Hotell Denouement...
...var fel.
Fel.
Helt fel.
Vi känner många här. Alla kan inte vara FBK.
Alla bjöds in av J.S, men alla tror att J.S. är olika personer.
Studierektor Nero sa att J.S. är någon Esmé känner.
Hennes man, Jerome Solkig.
Jerome Solkig sa att J.S. är en kvinna.
Poes sekreterare, Jacqueline Scieszka.
Babs tror att J.S. är en kapten.
Olaf förklädde sig till kapten Julius Svindel.
Men han är Jaques Snicket nu.
Han vet inte vem J.S. är.
Varför planerar Esmé ett cocktailparty? Vad ska Carmelita med harpungeväret till?
Gav Frank eller Ernest mig flugpapperet? Vem bad Sunny låsa dörren?
Varför tittar alla uppåt?
Elefant.
Vad menar du?
Jag vet.
Humoristen John Godfrey Saxe skrev en dikt
som var pappa Baudelaires favorit.
Han plågade dem ofta med att recitera den.
I dikten möter sex blinda män ett djur och kan inte enas om hur det ser ut.
Den första känner den höga sidan och antar att det är en vägg.
Den andra känner på snabeln och säger att det är en orm, och så vidare.
Sensmoralen är att om man tittar på en del av något,
är det inte som att se helheten.
Men om man delar sina observationer
kan det som är förvirrande
vara en del av en större plan.
Eller en elefant.
Alla har hört delar av planen. Sätter vi ihop dem så ser vi helheten.
Larry er-kypare sa nåt om ett paket som kommer ikväll...och kråkor.
Tänk om det är budkråkor, som Isadoras i Förbundet för bibehållande av kråkslaget.
Det förklarar Esmés blick uppåt och Carmelitas harpun. Hon ska skjuta dem.
Det var därför du skulle hänga flugpapperet.
Om kråkan skjuts i rätt vinkel, slår den i på femte våningen
och fastnar i flugpapperet. Då faller paketet ner.
-Kanske, kanske inte. -Var annars?
Det finns en ventil under fönstret. Paketet ska kanske ramla in där? I...
Tvättrummet, som Sunny låste. Om Frank gav henne låset är paketet säkert.
Men inte om det var Ernest. Vi vet inte ens vad paketet är.
Det kanske vi gör. Vad vill båda sidor ha?
Sockerskålen.
Ta den till rum 347, tack. Civilrätt och domstol.
Domare Strauss?
Baudelaire-barnen!
Mina kära barn.
Se på er!
Klaus, du har blivit så lång.
Violet, du är så vuxen. Och Sunny...
Du bits fortfarande.
-Du känner igen oss... -Jag håller av er.
-Visst känner jag igen er. -Vad gör du här?
Efter det där bröllopsbedrägeriet skämdes jag så för att jag svikit er.
Jag ville ställa allt till rätta och började leta efter er.
Usla vägen nästa!
Sorgsna sjön nästa!
De brända resterna av Ynkelby nästa!
Prufrockskolan!
Dunkla avenyn!
Förbundet för bibehållande av kråkslaget!
Ödemarken nästa!
Resterna av Heimlich-sjukhuset!
De brända resterna av Caligari-tivolit! Besittningsbergen!
Vart jag än åkte, var ni redan borta.
-Hur hittade du oss? -Jag fick hjälp av en mycket märklig bok.
Boken berättade om en hemlig organisation
som kämpar emot världens bränder.
FBK.
Exakt.
-De försökte hjälpa er. -Vad gjorde du?
Vi borde nog sätta oss ner.
Jag insåg att det inte räckte att hitta er,
inte om Olaf fortfarande var på rymmen.
Men om jag kunde samla FBK och alla vittnen till greve Olafs brott,
så får högsta domstolen höra hela historien
och så ställs han inför rätta.
-Greve Olaf inför rätta? - Du bjöd hit alla.
-Du har hjälpt oss utan att vi visste det? -Jag var inte ensam.
Jerome Solkig berättade om orättvisor inom den finansiella sektorn.
Han är ledsen att han svek er.
Jacqueline Scieszka gav ovärderlig hjälp med anteckningar och resor.
Jaques Snicket må vara död, men hans forskning lever vidare.
Och så läste jag förstås om kapten Julius Svindels skamliga dåd.
Jag skickade all efterforskning till banken för förvaring.
Och här är den, samlad till slut.
En komplett historia om orättvisa
eller Osmaklig längtan avseende förmögenheter.
Vi bjöd in greve Olaf också,
mina källor säger att han är här.
Men efter torsdag är han bakom galler.
Och era bekymmer är äntligen över.
Våra bekymmer är inte över förrän vi hittar ett hem.
Mitt hem skulle må bra av tre underbara, smarta, duktiga barn.
Om ni kan förlåta mig förstås.
Vi bor gärna med dig.
Menar ni det?
Självklart.
Då är den här kvällen annorlunda än alla andra,
för den här historien är äntligen över.
Det är sent. Vi borde gå till sängs. Var så säkra, Baudelaires.
Snart är vi en familj.
Medan Baudelaires funderade på en framtid med domare Strauss,
längtade de efter att berätta allt för Kit.
Men de undrade varför hon dröjde.
Otroligt att du lever. Din dödsannons var i tidningen.
Tro inte på allt du läser i tidningen. Fast de stavade mitt namn rätt.
-Var har du varit? -På flykt. Bäst att de tror jag är död.
-Dina syskon då? -Jag läste om Jaques och kom hit.
-Se om det var sant. -Inte bara Jaques.
Vi har förlorat så många.
Monty, Josephine, Quagmires.
Och... Beatrice?
Lemony, jag är ledsen.
Jag har missat så mycket.
Det är som att komma in i någon annans historia.
Det kan vara din historia. Du kan hjälpa oss.
Jag kan inte hjälpa, Kit. Du var på operan.
Du vet att det var mitt fel.
Världens bekymmer är aldrig en enda persons fel. Bara om du inte gör något.
Följ med till hotellet. Gå med i FBK igen.
-Vad kan jag göra? -Du är inte död ännu. Gör något.
-Jag såg dig med... -Han är bra.
Det gläder mig. Fyra barn.
-Jag har missat mycket. -Fyra?
Ett på väg och tre till på hotellet.
Lemony, de är inte mina.
De är Baudelaires.
Du menar...
En lysraket.
Ser ut som en luftballonghusvagn.
Quagmires, och örnar. De ska sänka den!
Queequeg är nära.
-Jag kan ta den, rädda dem. -Kit.
-Vad kan jag göra? -Har du fortfarande taxikörkort?
Är du vaken?
-Jag kan inte sova. -Inte jag heller.
De här sofforna är usla sängar.
-Det är inte sofforna. Något stör mig. -Mig med.
Vi vet vem J.S. är och att sockerskålen kommer.
Men vi vet inte varför eller vem som låste tvättrumsdörren.
Precis. Du var med Frank eller Ernest klockan tre, för du hörde klockan slå tre.
Sunny var med den andra brodern.
Jag var också med en av bröderna.
Alla tre var med Frank eller Ernest precis klockan tre.
Två bröder kan vara på två platser samtidigt.
Men inte på tre platser.
Om hotellet ändå var ett bibliotek. Vi kunde hitta svar i katalogen.
Finns det ett nummer för mysterier?
135. Jag har tänkt på det. Men det finns inget rum 135.
Det är kanske inget rum.
Minns du när vi bodde på hotell och ville trycka på alla knappar samtidigt?
Pappa sa att då vet man inte var man hamnar.
Få se var vi hamnar.
-Neråt. -Källaren.
-Där är tvättrummet. -Hissen stannar inte.
Det måste finnas en underkällare.
Ser ut som en bibliotekskatalog.
Nån har lagat en bok.
-Limmet är vått. -Och teet är varmt.
Kit, är det du?
Ni är inte Kit.
-Du är inte Frank. -Inte Ernest heller.
-Ni är inte tvillingar. -Ni är trillingar.
Kit sa att ni var smarta.
Jag är Dewey Denouement. Trevligt att träffas.
-Varför sa hon inget om dig? -Min existens är hemlig.
Det passar mig, mitt arbete är också hemligt.
Hotell Denoument är inte bara organiserat som ett bibliotek.
Det är ett bibliotek.
Vi samlar rapporter från FBK-agenter, forskare,
uppfinnare, upptäckare, kartografer, poeter,
naturalister, herpetologer, kockar, servitörer, taxichaufförer,
sjökaptener, filmregissörer, ballerinor, barnboksförfattare och bergsklättrare.
Volontärerna betraktar världen och skriver ner det i böcker.
Böckerna går sedan via säkra platser,
från sjukhus till tivolin, och hamnar här...
...den Sista säkra platsen.
Sedan splittringen är det viktigt att hålla forskningen ordnad och säker.
Frank och Ernest sköter hotellet och jag arbetar i skymundan.
-Här. -Var är biblioteket?
Ni måste se under ytan. Det är ett underbibliotek.
Under dammen.
Fienden kan bränna ner hotellet, men arbetet är säkert. Ett hemligt bibliotek.
Varför berättar du det?
Efter torsdag lämnar jag och Kit FBK för att ta hand om vårt barn.
Den sista säkra platsen behöver en ny bibliotekarie. Eller tre.
-Vill du ge oss ditt bibliotek? -Jag har läst om er.
Violet, du har uppfunnit otroliga saker under press.
Tänk vad du kan göra med den tid och de resurser du har här.
Klaus, dina forskartalanger är i klass med FBK:s bästa bibliotekarier.
Varför inte använda dem i det bästa biblioteket?
Och Sunny, jag har hört talas om din matlagning.
Underskatta aldrig hur en god måltid kan förändra världen.
Efter torsdag är greve Olaf bakom galler. Ni behöver ett hem. Varför inte här?
-Domare Strauss vill ha oss hos sig. -Hon lovade att skydda oss.
Och det skulle hon göra.
Men ni är inte barn längre. Är ett tryggt liv tillräckligt?
Innan vi svarar, är det en hemlighet vi vill veta.
Vad finns i sockerskålen?
En intressant fråga.
Jag sökte efter er, vilket var svårt eftersom det är så oorganiserat.
Men nu är ni i mina klor.
Det är organiserat som ett bibliotek.
Vi är inte i dina klor. Vi står vid en damm.
Tror ni ja!
Mannen bredvid er är en av mina kumpaner.
Langa över dem, Ernest.
Jag är inte Ernest.
Jaha, langa över dem då, Frank.
Ni borde ha olika frisyrer så jag ser skillnad.
-Inte Frank heller. -Va? Du kan inte vara Dewey.
Han är en myt, som enhörningar eller Verdi.
Verdi var en riktig kompositör.
Det är kört. Det är fullt av volontärer här, som kom tidigt, som ädelt folk gör,
medan dina ruttna kumpaner, kommer sent.
Det är ute att vara tidig. Det är därför man säger fashionabelt sent.
Vem vill se mig skjuta kaksniffare med harpun?
Vifta inte med den där, barn. Den är farlig.
Men jag måste öva. Om jag träffar en kråka lär du mig spotta
som en bollspelande cowboy- superhjälte-pirat!
Esmé Solkig, Carmelita Spats. Biblioteket är fullt av rapporter om er.
Bibliotek? Jag börjar tro att du är Verdi.
Du menar Dewey Denouement.
Dewey Denouement?
Som enhörningen? Så förträffligt.
Du kommer väl på mitt cocktailparty? Vi serverar svamp.
Medusas mycel. Det är planen, att förgifta alla på partyt.
Med FBK ute ur bilden kan jag stjäla förmögenheten
och allt annat jag vill.
Du släpper inte ut mycelet utan sockerskålen.
Lustigt. När vi skjutit kråkan, tar vi sockerskålen från tvättrummet.
Problemet är bara att nån volontär har FBK-låst dörren.
Du är en duglig kvinna.
Du kan göra mer än att spela andrafiol
på sista stolen, längst bak i en dålig orkester för greve Olaf.
Ingen är bättre än mig.
Om du är Dewey Denouement så vet du allt om sockerskålen.
Vad som är i den och dess betydelse. Och att den är min.
-Skålen är din, inte innehållet. -Beatrice stal den från mig!
-Det finns värre saker än stöld. -Sannerligen.
Ge oss koden till låset, annars harpunerar hon er.
Jag skjuter ingen innan Grevis lär mig spotta!
Du gör som jag säger. Jag har redan köpt de där löjliga kläderna.
Lär mig spotta!
Skjut!
Lär mig spotta!
-Skjut! -Lär mig spotta!
Jag kommer aldrig att lära dig spotta så länge jag andas!
Säg förlåt till vår älskade flicka!
Hon är ingen älskad flicka, hon är en bortskämd snorunge!
Jag är trött på att låtsas vara en familj.
Och trött på en flickvän som underminerar min auktoritet!
-Du hade haft förmögenheten utan Esmé. -Lägg dig inte i!
Du skulle vara rik och vi döda.
De har en poäng. Jag skulle vara rik. De vore döda.
Du har aldrig brytt dig om mig.
Du bryr dig bara om sockerskålen,
gratis teaterlektioner och vad som är "inne" och "ute"!
Jag ska ge dig inne och ute.
Att aldrig uppskattas av nån vars byxben inte ens når över vristen?
Ute! Att spela andrafiol i idiotiska planer på allt mer avlägsna platser?
Extremt ute!
Du kommer att älska den här: att om och om igen förlora mot tre barn.
De är inte gamla nog att hyra smoking! Ändå slår de dig varje gång!
Det är det utigaste av allt!
Esmé...
...du får sparken.
-Och jag gör slut. -Du kan inte göra slut.
Ingen har gjort det förut.
Det är därför det är så skönt.
Du...
...vill bli av med mig?
Full... stän... digt.
Du har inte sett det sista av Esmé Gigi Genevieve Solkig.
Kom, älskling.
-Är inte Grevis min pappa? -Inte min heller.
-Baudelaires. -På väg nånstans?
Lägg ner pistolen. Dina kumpaner är borta.
Jag behövde dem inte. Jag behöver bara förmögenheten
och de tre fraserna som öppnar FBK-låset.
Även om du öppnar det, hittar du bara tvätt. Låset är en bluff.
Jag må vara stilig och ungdomlig, men jag föddes inte igår.
Jag räknar till tio.
Ett.
-Två. -Skjuter du honom får du skjuta mig!
Okej. Tre.
Skjut mig med.
-Ännu bättre. Fyra! -Baudelaires.
Skjuter han oss får han aldrig förmögenheten.
Bebisen är kvar. Fem!
Du har ett val. Du kan välja att inte trycka av.
Och du kan välja att dö av en harpun. Sex!
Sju.
Åtta.
Nio.
Du måste inte göra så här.
Det är det enda jag kan.
Vad händer här ute?
Gode Gud, han är skjuten!
Det finns en opera som heter La forza del destino,
av kompositören Giuseppe Verdi.
La forza del destino är en italiensk fras som betyder "ödets makt".
Öde är ett ord som brukar skapa diskussion bland dem som använder det.
En del tror att ödet är något man inte kan undfly,
som döden eller cheesecake som skär sig.
Andra tror att ödet är en osynlig kraft
som vägleder folk genom livet,
som vore de rollfigurer i en opera.
I operan La forza del destino, blir rollfigurer förälskade och grälar,
rymmer till kloster, utkämpar dueller
och tappar en pistol på marken,
där den råkar avfyras och döda någon.
Operan är en tragedi, så även berättelsen om Baudelaire-barnen,
som skulle uppleva en liknande händelse.
Jag sa gode Gud, han är skjuten!
Kit.
Dewey!
Konsekvenserna skulle fortplantas genom deras liv...
...likt vatten i en damm.
-Vad gör vi nu? -Ni sköt honom med harpungevär,
med den andra mannen som jag inte såg. Ni väntar här tills jag hämtat chefen.
Det var chefen.
Vad är det som pågår?
-Vad var det för oljud? -Vad händer?
Sockerskålen.
Kit.
Violet, Klaus och Sunny Baudelaire.
Jag är Lemony Snicket.
Undertexter: Lisbeth Pekkari