NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Katso pois, katso pois
Iltas pilaa tämä show Koko elämäs ja päiväs
Joka jakso pelkkää tuskaa
Siis katso pois
Katso pois, katso pois
Menee Baudelairet hotelliin Vakoilemaan vain
Seuruetta kamalaa Joka innoissansa murhaa
Ehkä kreivi Olafkin Viimein joutuu oikeuteen
Mutta miksi katsojien Olis syytä luottaa meihin?
Siis katso pois
Katso pois
On täällä vain kauhua
Ja elämää hankalaa
Kysy keltä vaan
Ja hän vastaa
Katso pois
Katso pois, katso pois
Katso pois
PULMALLINEN PEITETEHTÄVÄ, 2. OSA
Katso pois, katso pois
Sokeria?
Ei kiitos. Teen pitää olla koiruohonkatkeraa -
-ja miekanterävää. -Tämä sokeri on katkeraa.
Tykkään oopperasta.
Lemony, teetä?
Ei hän kuuntele. Hänelle on turha puhua Beatricen laulaessa.
En nukkunut! Mitä meni ohi?
-Hyvä, he lakkasivat laulamasta. -Ja sinä kuorsaamasta.
-Pitääkö kirjoituskoneen olla aina mukana? - Teen arvostelua Päivän pilkunviilaajaan.
Arvostelua? Pah. Meitä teatraalisia tulee kiitellä, ei arvostella.
Mielenkiintoinen huomautus. Teatraalinen tarkoittaa teatteria,
mutta myös melodramaattista henkilöä.
Veljeni määrittelee taas sanoja.
-Toivotaan sen menevän ohi. -Katsokaa, kuka aikoo puhua.
Kiitos.
Palokunnan päällikkönä -
haluaisin puhua tauolla paloturvallisuudesta, erityisesti...
-Tosi noloa. -Hän näyttää jalolta.
Vahva profiili, yksi kulmakarva.
Se on geeneissä.
Missä Jacques on? Kaipaan häntä ja hänen viiksiään.
Hän ajaa taksia.
-Beatrice. -Millainen olin?
Säteilevä.
On ihana nähdä teidät yhdessä.
Tahdon omistaa sanani vaimolleni, joka kuoli tulipalossa.
Ja pojalleni, joka on jossain päin yleisöä.
Rakastan sinua, Olaf.
Pitäkää huolta itsestänne. Mukavaa iltaa.
Palatkaamme nyt tragedian pariin.
Mennyt kummittelee nykyisyydessä kuin aave oopperatalolla.
Se väijyy meitä kuin hotellin yllä kiertelevä varisparvi.
Älä ammu, ennen kuin näet sokerikon.
Osun vaikka mustarastaaseen keskiyöllä.
Menneisyys voi iskeä kuin kivi -
ja vangita kuin kärpäspaperi.
Se voi pyörittää sinua kuin pyykkilinko märkiä housuja.
Se voi muuttaa ihmistä,
kuten seuraavat kaksi minuuttia muuttivat elämäni.
Ikuisesti.
Olen Lemony Snicket.
-Onko nimesi Lemony? -Snicket.
-Näytät aivan äidiltäsi. -Tunnemmeko sinut?
Joku ampui johtajan. Hän kaatui lampeen. Näin sen, kun bongasin lintuja.
Nuo pikkolot ampuivat häntä. Näin sen silittäessäni smokkivyötäni!
-Se oli vahinko. -He eivät tiedä sitä.
-Mitä tehdään? -Hypätkää taksiin.
Anteeksi?
Joskus vaarallisessa tilanteessa,
kuten kun minua syytetään murhasta, jota en tehnyt,
on hyvä voida paeta taksilla.
-Missä Kit on? -Olen hänen veljensä. Hän lähetti minut.
-Voin auttaa vain, jos tulette taksiin. -Baudelairet!
Kuulin ongelmista ja löysin ystävällisiä poliiseja.
Lähdetään ennen kuin he tulevat. Olen pakomatkalla.
Samoin. Violet, voi olla hyvä lähteä.
Jos lähdemme, kreivi Olaf ei päädy vankilaan.
Emme voi paeta ikuisesti.
Helppoa. Pitää vain vältellä viranomaisia, teeskennellä kuollutta -
ja viettää elämä piilossa nimettömissä motelleissa.
-Kuulostaa yksinäiseltä. -Se on. Olisitte turvassa.
Lupaan sen.
Baudelairet, onko kaikki kunnossa?
Kuulin ongelmista harppuunan ja johtajan kanssa.
-Se oli vahinko. -Kreivi Olaf.
Hänestä ei tarvitse huolehtia kauaa.
Tulkaa mukaani. Kanssani olette turvassa. Lupaan sen.
Hyvästellään se taksikuski.
Lähti.
-Hän ei kai voinut jäädä. -Tulkaa.
Siinähän te olette! Ammuttuanne johtajan löysin hänet sisältä.
-Se ei voi olla oikein. -Voi.
Näin nuo lapset ikkunasta!
Tunnistin heidät lehdestä! He murhasivat kreivi Olafin!
Tunnistan heidät kylästäni,
jossa he murhasivat kreivi Olafin!
Ei tuomita äkkinäisesti!
Jotain kamalaa tapahtui, mutta emme tunne kaikkia faktoja.
Palatkaa huoneisiinne.
Kreivi Olafin oikeudenkäynti alkaa aamulla.
Luulin hänen kuolleen.
Ei kannata uskoa Päivän pilkunviilaajaa. Kuka sitä pötyä kirjoittaa?
Vaimonne?
Oikeudenkäynnin piti olla kahden päivän päästä.
Kaikki vapaaehtoiset eivät ole saapuneet.
-Jalot olisivat tulleet etuajassa. -Entä Kit Snicket?
Valitan. Haluaisin odottaa häntä,
mutta asiat ovat huonommin kuin miltä näyttää.
-Oikeudenkäynti pidetään tässä aulassa. -Yleensä ne pidetään oikeustalolla.
Totta, mutta ihmiset on helpompi saada tulemaan viiden tähden hotelliin.
Anteeksi, tuomari. Löysin kreivi Olafin puskista.
Kiitos, Aito.
Hyvä yritys, mutta tämä on Oiva!
-Olen Aito. -Kirottua!
-Olaf. -Utelias naapuri.
Olethan kerännyt postini?
Et saa postia pitkään aikaan,
ellet siirrä osoitettasi vankilaan.
-Miksi siirtäisin? -Koska joudut vankilaan!
Lukitkaa hänet jonnekin oikeudenkäyntiin asti!
Lukitkaa minut jonnekin!
Petollista väkeä ei saa juoksennella hotellissa.
Täällä saattaa olla säädyllistä väkeä!
Niin onkin.
VPK on täällä, ja saat maksaa rikoksistasi.
Uudet ystävänne salailevat asioita.
Miten niin?
Pidätkö VPK:ta jalona? Mieti vähän.
Vapaaehtoisenne eivät ole paljastaneet teille -
sokerikon sisältöä, miksi se on tärkeä tai miten se varastettiin.
Minä voisin kertoa.
Voi, mitä salaisuuksia voisinkaan paljastaa.
VPK:sta ja vanhemmistanne.
Luulette tuntevanne tarinan, mutta ette tiedä siitä alkuakaan.
-Saamme tietää totuuden. -Ette, jos olen vankilassa.
Olen viimeinen mahdollisuutenne kuulla totuus.
Voin kertoa asioita, joita ette saa itse selville.
Haluamme sinut telkien taa.
Valitkaa itse.
-Mentiin. -Aito, olemme pahoillamme veljestäsi.
Mitä siitä? Teitä on yhä kaksi.
Vielä yksi juttu.
Oikeusneuvos, pärjääkö ylin oikeus kreivi Olafille?
Epäilynne ei yllätä, Baudelairet.
Kreivi Olaf huijasi minua kerran. En anna itselleni anteeksi.
Mutta ylimpään oikeuteen kuuluu kaksi muutakin tuomaria.
Olen tuntenut heidät vuosia.
He ovat olleet huolissaan aina, kun puhun tapauksestanne.
Toivon, että annatte minulle anteeksi ja luotatte minuun taas.
Jos ette, voitte aina luottaa lakiin.
-Hän lukitsi oven. -Ehkä ansaitsemme sen.
-Rehti oli hyvä ihminen ja kuoli takiamme. -Kreivi Olafin takia.
-Huomenna hän joutuu vankilaan. -Hän on ennenkin päässyt pälkähästä.
-Entä jos hän huijaa ylintä oikeutta? -Pitää valmistautua temppuihin.
-Oletko lukenut oikeudenkäynneistä? -En juuri.
Tämä on huone 342.
Kirjastossa 342 vastaa rikoslakia.
Joten...
-Rikoslaki. -On melkein aamu, ja lakeja riittää.
-Lue nopeasti. -Äidistä lait olivat kuin makkaraa.
Jos oppii, miten niitä tehdään, menee ruokahalu.
-Sunny, miten makkaraa tehdään? -Älä kysy.
Sisään vain. Älä luista huoli. Siksi meillä on jauhin.
Luulin, että saisimme sokerikon ja teekestit,
-mutta puristamme yhteen eläinten osia. -Kärsivällisyyttä.
Äitini sanoi kostoa makkaranteoksi.
Jos sen tekee oikein, jonkun ruokahalu menee pilalle.
Elämämme olivat täydellisiä kuin kasvomme -
ennen kreivi Olafia ja Baudelaireja.
Kukaan ei eroa Esmé Kurjimosta ilman seurauksia.
Mitä teemme?
Syötetään heille varista.
Tuntuu väärältä mennä oikeuteen valepuvuissa.
Katsokaa.
Viesti oikeusneuvokselta.
"Toivottavasti ne sopivat. Olette kasvaneet."
Ja muuttuneet.
Miksette vaihtaneet vaatteita? Aloitamme jo.
Tulin saattamaan teidät -
-ja tuomaan siteet. -Siteet?
Silmät on peitettävä oikeudenkäyntiä varten. "Oikeus on sokea."
Se tarkoittaa, että oikeus on ennakkoluulotonta.
Ylin oikeus päätti ottaa sanonnan kirjaimellisesti,
joten kaikkien silmät sidotaan.
Siskostani kirjaimellinen tulkinta ei käy järkeen.
Lakien tulkinta on hämmentävää,
kuten makkaroidenkin tulkinta.
Odotan käytävällä.
Neljäs kerros, ruokavarasto. Äkkiä.
-Hei, Esmé. -Olemmeko tavanneet?
Minä tässä, Jerome. Aviomiehesi.
Ai, se Jerome! Olin unohtanut nimesi.
Ja naamasi. Tulitko oikeudenkäyntiin?
Edustan oikeutta. Jotain, mitä et voi ymmärtää.
Oikeus on out, epäoikeudenmukaisuus in.
-Siksi se on englanniksi injustice. -Miksi sitten tulit?
-Kakunnuuskijat saavat maksaa. -Eikö tyttäreni olekin ihastuttava?
Kiva vaihtaa kuulumisia.
Onpa tyhmä hissi.
Laitan tämän jo.
En näe.
Missä olen?
En näe mitään.
Hyvä juttu.
-Olemme valmiita. -Hyvä! Minäkin sidoin silmäni,
joten tunnustelkaa käsillänne, jotta löydätte... Minut.
Tulkaa.
Sokea johdattaa sokeaa. Keksin sanonnan juuri itse.
Se on vanha sanonta. Se tarkoittaa, etteivät johtajat ole muita viisaampia.
Epäoleellista. Tätä tietä hissille!
Anteeksi. Anteeksi, rouva.
Pitää tunnustaa... Anteeksi...
Epäilin kreivi Olafia jo luovuttaessani teidät hänelle.
Maailma saa viimein tietää totuuden!
On vaikea nähdä mitään side silmillä.
Ihana käärmepatsas.
Hissi on varmaan täällä.
Tuo sattui.
Huomio, kaikki!
Oikeudenkäynti alkaa.
Jos seisotte, istuutukaa paikoillenne.
Miten löydämme paikkamme sokkoina?
Menkää vasemmalle.
Anteeksi, oikealle.
Vielä vähän. Vielä.
Ei niin kauas.
Hän oli pelottava!
Pikku silmät ja verenhimoinen hymy.
Jäin itsekin jumiin hissiin Esmé Kurjimon kanssa.
Esmén? Puhuin kamalasta pikkutytöstä!
Varo! Väärä paikka, kakunnuuskija!
Se on hän!
Muistakaa, jos joku kurkkii,
hän syyllistyy oikeuden halventamiseen. Istuvatko kaikki?
-Oletko Klaus? -Hyvä.
Ottakaa siteet silmiltä.
-Laitoimme ne juuri. -Älä viitsi, Klaus.
Oikeus on sokea, mutta ylin oikeus määräsi, että todisteet on nähtävä.
Siteet laitetaan takaisin tuomion ajaksi.
Siinä ei ole järkeä.
Baudelairet, löysitte näköjään jättämäni vaatteet.
Ne sopivat hyvin, kiitos.
Kreivi Olaf saa pian maksaa.
Hän soluttautui kouluuni eikä tullut viuluesityksiini!
Hän on paha mies, jolla on suuret karkkivelat.
Toisin kuin liikunnanopettaja, valmentaja Tsingis.
Kävin Vaaksavaaran koulua. Terveisiä rehtorille.
"Terveisiä rehtorille." Apulaisrehtori on tärkeämpi.
Hän katosikin aikoja sitten. Häntä ei ole nähty vuosiin.
Toivottavasti kreivi Olafilta viedään pää!
Nouskaa ylimmän oikeuden tuomarien -
eli minun ja arvostettujen kollegojeni edessä.
-Miksi he ovat noin ylhäällä? -He ottivat nimen kirjaimellisesti.
Istukaa.
Tuokaa kreivi Olaf!
-Säästäkää aplodinne! -Ei! Älkää taputtako.
Tämä on oikeussali, ei teatteri!
-Luulin tätä hotelliksi. -Tämä on oikeussalina toimiva hotelli.
Huolestuneiden ihmisten sekä yhden pankkiirin avulla -
olen koonnut kattavan kansion Baudelairejen tapauksesta.
Luovutan tuomaristolle -
Vääryyksien pitkän historian -
tai onnettoman laittomuuksien faabelin.
Keksin nimen itse.
Valitettavasti minun on luovutettava myös tämä harppuuna,
jolla hotellin johtaja tapettiin myöhään eilisiltana.
Puhutaan siitä myöhemmin.
Tuomarit kuulevat tapauksen,
ja viranomaiset odottavat ulkona -
valmiina pidättämään syylliset, jos he yrittävät karata.
Aion syyllistyä juhlintaan tämän jälkeen. Kaikki ovat tervetulleita pirskeisiin.
-Varsinkin varakkaat naiset. -Minäkin pidän juhlat.
Cocktailjuhlat, joissa muodikkaat miehet saavat lahjan.
Juhlissani on Broadway-tason musiikkinumeroita.
Ihastuttava tyttäreni aikoo stepata.
-Minulla on ilotulitus. -Minulla makkaroita!
Järjestystä! Puhumme oikeudenmukaisuudesta, emme juhlista.
Miettikää asiaa. Ette varmaan juuri saa kutsuja.
Riittää!
Kutsun ensimmäiset todistajat.
Baudelairet.
Kertokaa nimenne.
Tiedämme ne, mutta näin oikeudessa menetellään.
-Violet Baudelaire. -Klaus Baudelaire.
Ammatit?
-Keksijä. -Tutkija.
Kokki.
Vastalause! He ovat orpoja tai omaisuuden perijöitä.
Huomioidaan, mutta vastaaja ei saa puhua luvatta.
-Onko tämä luvatonta? -On!
Beaudelairet, olette matkustaneet kauas ja kärsineet kovasti.
Olette viimein turvassa, ympärillänne ystäviä ja liittolaisia,
luokkakavereita ja kollegoja,
koulun henkilökuntaa -
ja lukemattomia naapureita, toimittajia, teatterin ystäviä,
muotiniekkoja, lääkäreitä, sairaanhoitajia,
karnevaalivieraita, vuorikiipeilijöitä,
sähköttäjiä ja syvänmerensukeltajia.
He ovat seuranneet taivaltanne -
ja ovat valmiita puhumaan puolestanne.
Mutta oma lausuntonne on kaikista tärkein.
Kertokaa tarinanne, Baudelairet.
Tällä kertaa lupaamme kuunnella.
Vanhempamme lähettivät meidät raitiovaunulla uimarannalle.
Päivä oli pilvinen, joten siellä ei ollut muita.
Kokeilimme keksintöä, kun näimme hahmon sumussa.
Se oli herra Poe pankista.
Hän kertoi...
Hän kertoi vanhempiemme kuolleen kamalassa tulipalossa.
Muutimme kreivi Olafin luo.
-Hän löi Klausia naamaan! -Yritti naimisiin Violetin kanssa!
-Myrkytti Monty-sedän! -Heitti Josefiina-tädin iilimadoille!
-Juoni Esmé Kurjimon kanssa. -Ja Carmelita Spatsin.
Kidnappasi Quagmiren kolmoset koulusta.
Murhasi Jacques Snicketin Variksenpalvojien kylässä.
Yritti viedä Violetin pään Salojen sairaalassa.
Hän heitti...
Hän heitti urhean kirjastonhoitajan leijonille.
Minne menimmekään,
yritimme kertoa hänestä ja hänen julmuudestaan!
-Meitä ei kuunneltu. -Kukaan ei kuunnellut!
-Kamalaa! -Menetimme kaiken.
Paitsi toisemme.
Selvisimme, koska uskoimme löytävämme turvapaikan.
-Jossa meitä kuunneltaisiin. -Ja uskottaisiin.
Kärsimme kovasti, mutta kaiken takana on yksi mies.
Tuo mies. Kreivi Olaf.
Maailma ei ole rauhallinen tai turvallinen ennen kuin hän on telkien takana.
Ja kaikki kunnialliset ihmiset saavat oikeutta.
Kiitos.
-He ovat urheita! -Niin järjestelmällisiä!
-He muistuttavat minua itsestäni! -Olisittepa kertoneet minulle.
Kiitos, Baudelairet. Olemme kiitollisia rohkeudestanne.
Voitte palata paikoillenne.
Aioin kutsua muita todistajia,
mutta lausuntonne on niin vakuuttava, etten aio hukata sekuntiakaan.
Keskustelen kollegojeni kanssa,
ja jos he ovat samaa mieltä,
voimme viimein julistaa nämä surkeat sattumukset päättyneiksi.
Mikä helpotus. Rikoslaissa luki, että oikeudenkäynti voi kestää vuosia.
Pelkään sitä. Katso kreivi Olafia.
-Miksi hän on noin tyyni? -Hän vain näyttelee.
Hän ei ole hyvä näyttelijä. Jokin on vinossa.
Kiitos.
Tuomarikollegani ovat valmiita harkitsemaan päätöstä.
Ilman sen pidempiä...
Meriturma-aiheinen viulusoolo!
Ei! Lopettakaa!
Vetäydymme päättämään tuomiosta.
Älkää pelätkö, Baudelairet.
Tarvitsemme vain teidän sananne.
-Odottakaa! -Esitätkö vastalauseen?
Mitä sinä teet?
Oikeusneuvos Strauss sanoi, että sanamme riittää.
Se ei ole riittänyt ennenkään. Kreivi Olaf tietää sen.
Heidän on kuultava tarina joltain, joka tuntee kreivi Olafin metkut -
eikä kieltäytyisi pitämästä puhetta.
Onko teillä jokin ongelma?
Ei, rouva tuomari. Tahdomme kutsua todistajan.
Todistaja kutsuu todistajan? Epätavallista.
Lukemani rikoslakikirjan mukaan -
todistaja voi kuulustella toista, jos hän on in loco advocatus.
Asianajajan roolissa. Olet jatkanut lakiopintoja.
Ettekö haluaisi mieluummin tämän tarinan loppuvan?
Kyllä. Juuri siksi teemme näin.
Olkaa hyvä, Baudelairet.
Kiitos, rouva tuomari. Kutsumme kreivi Olafin!
Otan aplodeja vastaan.
-Voisiko vastaaja kertoa nimensä? -Kreivi Olaf.
-Ammatti? -Impressaari.
Kerrotteko koko totuuden mitään siihen lisäämättä?
-En ole ikinä valehdellut. -Se on vale!
-Ette voi todistaa sitä. -Se on koko jutun idea.
Olen aina puhunut toiveistani rehellisesti.
Tahdon teidän kuolevan ja omaisuutenne likaisiin käsiini.
Muut täällä eivät voi sanoa samaa.
-He tulivat auttamaan meitä. -Auttamaan?
Katsokaa ympärillenne!
Pankkiiri välittää enemmän ylennyksestä kuin orvoista.
Orpoasioiden varajohtaja.
Näen miehen, joka pelkäsi liikaa suojellakseen teitä,
ja naisen, joka arvostaa paperitöitä enemmän kuin ihmishenkiä.
Apulaisrehtori päästi minut ilolla kouluunsa,
kunhan silitin häntä myötäkarvaan.
Valetta! Hän silitti vain -
viuluani.
Näen rikkaita, jotka välittivät teistä, kun olitte in,
ja kyläläisiä, jotka teettivät teillä työnsä.
Näen vapaaehtoisia, joiden periaatteet ja kirjallisuuslainaukset -
ovat tehottomia maailman petollisuutta vastaan.
Kaikkea johtaa -
niin sokea tuomari, että hän salli minun naida sinut!
Niin kutsumanne säädylliset ihmiset -
ovat auttaneet minua juonissani liittolaisiani enemmän.
-Heitä teidän pitäisi syyttää. -Syytämme sinua.
Niin, mutta tekin olette oikeuden edessä, Baudelairet.
Kertokaa, minkä kauhean teon suorititte pelastaaksenne sisarenne Huolivuorella?
Otimme Esmén...
Kovempaa, jotta tuomarit kuulevat.
Otimme Esmé Kurjimon panttivangiksi.
Pyrkiessänne VPK:n päämajaan Mortmain-vuorilla,
mitä autoitte minua tekemään?
Polttamaan Tivoli Tiritomban, mutta...
Todistajia. Sinä!
Kuka aiheutti onnettomuudet Onnenkantamoisen sahalla?
Klaus Baudelaire, mutta...
Sinä! Kuka varasti Halin avaimet ja murtautui Salojen sairaalan kirjastoon?
-Violet Baudelaire, mutta... -Sinä varishatussa!
Kun Baudelaireja syytettiin murhasta Variksenpalvojien kylässä,
-hyväksyivätkö he rangaistuksen? -Vauva auttoi heitä karkaamaan!
Aioitte polttaa meidät roviolla!
-No... -Eikä minun tarvitse edes kysyä,
kuka ampui Rehti Ratkaisun, koska olin paikalla.
Violet, Klaus ja Sunny Baudelaire -
lammen luona, harppuunalla!
Onko se totta?
Muistutan, että vannoitte valan.
Ei koko totuus.
-Manipuloit totuutta. -Samoin sinä.
Ette ole viattomia orpoja, joita uskottelette olevanne.
Olette valehdelleet,
varastaneet,
hylänneet ihmisiä ja sytyttäneet tulipaloja.
Kerta toisensa jälkeen -
olette huijanneet selvitäksenne, kuten kaikki muutkin.
Oikea totuus, jota kukaan ei halua kertoa teille, on tämä:
maailmassa ei ole jaloja ihmisiä.
Vanhempamme.
He eivät tainneet koskaan kertoa illasta oopperassa -
eivätkä myrkkynuolilaatikosta.
Tuomari, kutsun Esmé Kurjimon todistamaan.
Nimi.
Esmé Gigi Geniveve Kurjimo.
-Ammatti. -Sinkku.
-Olemme lain mukaan yhä naimisissa! -Sinkku ja tykkään siitä.
Mahtavan rikas, upean viehättävä.
Kaupungin 4. tärkein rahoitusneuvoja tai jotain.
Kuudenneksi tärkein.
Kuudenneksi.
Koettelette kärsivällisyyttäni.
-Maistakaa makkaroita. -Oletpa ihastuttava.
-Niitä ei ole myrkytetty. -Ei muuta kysyttävää.
Ristikuulustelkaa todistajaa.
No?
Eikö ole kysyttävää?
Ratkaisemattomia mysteerejä viisastelijoiden aivoissanne?
Kysykää pois, siitä tulee hauskaa.
Neiti Kurjimo, tietääksemme sokerikko on aina ollut pakkomielteenne. Miksi?
Luulin, ettette kysyisi.
Olimme oopperassa. Beatrice puhui moraalista tai jostakin.
Se on väärin. Sen ei pitäisi olla vain yhden käsissä.
Luota minuun. Pidän sen turvassa. Olen rikas ja kaunis.
Kuuntele, Esmé. VPK:ssa on pettureita.
He eivät halua sammuttaa tulipaloja.
Mies, jolla on parta, muttei hiuksia ja nainen,
jolla on hiukset, muttei partaa uskovat tulen olevan ratkaisu.
Entä jos he löytävät Gregor Viheltäjän tutkimukset?
Tai värväävät heikkoluonteisen vapaaehtoisen, joka liittyy heihin?
Voi syntyä skisma.
Haluat varmaan perheen jonain päivänä kuten minäkin.
Toivot kai lastesi kasvavan turvallisessa maailmassa?
-Sokerikkosi voi pelastaa henkiä. -Se täydentää teeastiastoni!
-Yksi vaihtoehto jäljellä. -Se on ilkeää.
Jalosta syystä. Vaihtoehtoja ei ole.
Esmé, penultimaatti kohtaus tulee kohta.
Penultimaatti tarkoittaa toiseksi viimeistä.
-Kuka muka laulaa kaksintaistelussa? -Tämä on ooppera.
Tykkään viihteestä ilman perustelematonta musiikkia.
Saatan toki muuttaa mieleni.
Tee tarvitsee sokeria.
Varkaat!
-Oliko tuo myrkkynuoli? -Kauden suosituin ase.
Ihailijani toi sen minulle puoliajalla.
-Samoin kuin ihailijani. -Et heitä sitä.
Sen lisäksi, että sudenkorentoaiheiset asut näyttävät hyvältä ylläsi,
lahjasi on myötätunto.
Mitä tapahtuu?
Heitättekö tikkaa? Pesee oopperan!
-Olemme ystäviä. Jutellaan rauhassa. -Ystävät eivät varasta sokerikkoja.
Rauhoittukaa!
Olaf?
Sinä!
Riittää!
Oikeus tutkii Baudelaireja, ei salaperäistä tapausta menneisyydestä.
Ettekö tahdo tietää, mitä seurasi?
Mitä?
Se oli luikurin liukua.
Varkaus johti murhaan, joka johti skismaan,
joka johti kahteen hylättyyn kosintaan ja tuhopolttoihin.
Ystävistä tuli vihollisia, lapsista orpoja.
Ja kaikki tämä vain...
Menisi lääkäriin.
Anteeksi. Taisin syödä jotain sopimatonta.
Ei voi johtua makkaroista.
Ihastuttava pikkutyttö sanoi, ettei niissä ole myrkkyä.
-Carmelita. -Medusan myseeli.
Niin.
Haukkokaa henkeä ja valittakaa!
Kutittaako kurkkua? Se on sensaatiomaisen kostoni maku.
Kuten oikeus ja makkarat, se tarjoillaan kylmänä!
Esmé Kurjimo myrkytti teidät sienellä nimeltä medusan myseeli.
Joka itiö on tappava! Ainoa lääke on piparjuuri.
Miten löysit myseelin? Piilotin sukelluskypärän hyvin.
En löytänyt sitä.
-Miksi kaikki yskivät? -Olisiko pippuri?
Väitätkö, että olisit voinut myrkyttää koko oikeussalin,
mutta tarjosit heille vain ylimaustettua makkaraa?
En mitä tahansa makkaraa!
Liha oli tummaa ja kovaa, koska se oli tummasta ja kovasta linnusta!
Nöyryytitte minua, joten saitte syödä varista!
Söimmekö varista?
-Maistuu kanalta. -Niin.
Juokaa vettä.
Oikeus hoitelee sinut myöhemmin. Istukaa!
Baudelairet, istukaa alas. Istukaa tekin.
Keskeytykset, harhautukset ja sivujuonet riittävät.
Kreivi Olaf, tahdotteko kertoa oikeudelle muuta?
Ei laulun muodossa.
-Olen syytön. -Vai niin.
Olen niin uskomattoman syytön,
että otsaani pitäisi kirjoittaa "syytön".
"S" tarkoittaa syytöntä.
"Y" tarkoittaa yllättynyttä, koska en tehnyt pahaa.
"Ä" tarkoittaa...
-Ei sitä niin kirjoiteta. -Sillä ei ole väliä.
Onpas.
Siinä tapauksessa "syytön" pitäisi kirjoittaa O-L-A-F,
koska vannon olevani syytön.
Minä... Olen pahoillani, Baudelairet.
Tuomarikollegani haluavat tietää, miten vastaatte syytteisiin.
Emme ole vastaajia.
Kreivi Olaf on.
En pidä siitä enempää kuin tekään,
mutta todisteiden valossa minulla ei ole vaihtoehtoja.
Mitä vastaatte, Baudelairet?
Olemme syyttömiä.
Voitteko väittää niin kaiken kuulemamme jälkeen?
Olemme syyttömiä.
Melko syyttömiä.
Tuomarit vetäytyvät päättämään tuomiosta.
Istukaa, Baudelairet.
Kaikkien on peitettävä silmänsä.
Myös te, Baudelairet.
En tahdo.
Meidän on pakko, jotta oikeus voi tapahtua.
Jos sidomme silmämme, emme näe.
Ei tarvitse. Teen sen puolestanne.
Älä.
Lopeta. Minulla on...
-Ei! -Oikeusneuvos Strauss?
Hän ei voi nyt vastata.
Hän keskittyy tapaukseen.
Oikeusneuvos Strauss on kunnossa. Hän äänteli, koska nauttii karamellista.
-Tutut äänet. -Katsotaan.
-Halventaisimme oikeutta. -Ehkä oikeus ansaitsee sen.
Kurkkaa!
-Baudelairet ottivat siteet pois! -He halventavat oikeutta.
-Tuomioistuin on arvoton ja kunniaton! -Kaksi tuomaria on kreivi Olafin puolella!
Naurettavaa. Strauss voi vahvistaa palvelleemme oikeutta jo vuosia.
Hän vannoi juuri hiljaisuusvalan, joten ei voi sanoa mitään.
Oikeusneuvos Strauss, tuomarit...
Ottakaa siteet pois! Kreivi Olaf kidnappasi Straussin!
Nulikat valehtelevat!
-Uskon heitä! He tunnistavat rötökset! -Minä en! He aiheuttavat ongelmia!
-He puhuvat totta! -Valehtelevat!
-Murhaajia! -Kakunnuuskijoita!
-Rohkeita kuten äitinsä! -Orpoja kuten isänsä!
-Syyllisiä! -Syyttömiä!
-Hypnotisoituja! -Herman Melville -faneja!
Siteen poistajat pidätetään.
-Viranomaisiin ei voi luottaa! -He karkaavat!
Baudelairet menevät hissille! Ottakaa kiinni!
-Ylös vai alas? -Menemme minne sinäkin.
Olen menossa pyykkituvalle.
Pitää hakea sokerikko.
Sitten haen katolta medusan myseelin,
menen aulaan ja myrkytän kaikki.
Sitten palaan katolle ja pakenen.
-Paljon ylä- ja alamäkiä kuten elämässä. -Et saa sokerikkoa ilman koodia.
Saanpas. Hotelli on kuin kirjasto.
Sieltä löytää mitä vain yhden asian turvin.
-Katalogin? -Panttivangin.
Löysin vihjeet keittämäni tarjoilijan vaatteista.
Vastaukset ovat varmasti mustassa kirjassasi.
-Kerro, tai saat harppuunasta! -En!
Auttakaa päihittämään tämä rosvo,
jotta pääsemme aulaan jakamaan oikeutta!
Muut tuomarit Olafin liittolaisia. Ei hän joudu vankilaan.
Olen tuntenut heidät vuosia! He ovat aina olleet kiinnostuneita teistä.
Tietysti, typerys! He ovat minun puolellani skismaa!
Oikeudenkäynti oli huijausta.
Petin teidät taas.
Petät minut, jos et auta avaamaan lukkoa.
Ensimmäinen vihje on Baudelairejen yhteinen sairaus.
No?
-Olemme allergisia piparmintulle. -Mitä teet?
Jalot ovat pettäneet meidät. Miksi suojelisimme sokerikkoa?
PIPARMINTTU
Pois tieltä! Tiedän seuraavan vastauksen.
P-O-Y...
Kirjoitat väärin.
-Sillä ei ole väliä! -Onpas!
-Kerro, niin kirjoitan. -Hyvä on.
Toinen vihje on ase, joka teki minusta orvon.
Oopperan iltana.
-Myrkkynuoli. -Niin.
Kirjoita se!
MYRKKYNUOLI
Sokerikko on niin lähellä, että voin maistaa sen!
Kolmas vihje on kuuluisa käsittämätön kysymys -
Richard Wrightin tunnetuimmassa kirjassa.
-Hyvä kysymys. -Ketä kiinnostaa?
Kirjoita!
-Klaus, miksi teet tämän? -Koska...
Sokerikko ei ole pyykkituvassa.
Tietysti on.
Näin, kun varis sais iskun ja sokerikko putosi venttiiliin.
Venttiili ei vie pyykkitupaan. Rehti oli oikeassa. Lukko oli harhautus.
-Missä se on? -Salaisuus kuoli Rehdin mukana.
Hän ei ole ainoa, joka kuolee tänään.
Jos en saa haluamaani, kukaan ei saa.
Vapautan medusan myseelin ja tuhoan kaikki hotellissaolijat!
Vapaaehtoisista en ollut tarpeeksi jalo. Näytän heille!
Tuomareista en ollut tarpeeksi paha. Näytän heillekin!
Kostan kaikille.
Sekä vapaaehtoiset että roistot kohtaavat tuskaisen kuoleman!
-Ja sinä heidän kanssaan. -En.
Työnnän Carmelita II:n katolta ja purjehdin pois.
Et voi lähteä 10. kerroksesta. Painovoima murskaisi aluksen.
Lisään siis painovoiman vihollisiini.
-Autan veneen alas katolta. -Ei, Violet!
Mitä teet?
Kukaan ei ole turvassa, jos Olaf on täällä.
Mentiin!
On aika myrkyttää hotelli.
Polta hotelli.
Mitä nulikka sanoi?
-"Polta hotelli." -Ei, Sunny!
Pienin orpo seuraa jalanjäljissäni!
Olin sittenkin hyvä huoltaja!
Olit kamala! Sunny ei tiedä, mitä sanoo.
Polta hotelli!
Kostoa suunnitellessani unohdin jatkaa harrastuksiani.
Kaadan tulenarat kemikaalit lakanoille.
Mitä teet? Satutat viattomia.
Paetkaa!
Sunny on oikeassa. Meitä ei uskota, jos varoitamme sienestä.
Eivät, mutta tulipalo...
-He saattavat lähteä. -Ja pelastua.
Et selviä tästä.
Kaikki todisteet petoksestasi ovat tässä!
Kiitos sytykkeistä.
On aika päästää tappava sieni valloilleen.
Toivottavasti tiedätte, mitä teette.
Mitä teette?
Jos pysähdymme joka kerroksessa, en ehdi myrkyttää kaikkia!
Loistavaa! Näin varoitamme kaikkia!
Voimme pelastaa heidät.
Vain ne, jotka uskovat teitä.
Hotelli palaa!
Palaa? Olaf, viimeinkin tähtäät korkealle.
Ei, Baudelairet yrittävät huijata!
Pysykää vain paikoillanne!
-Se on totta! Kai haistatte savun? -Se tulee cocktailjuhlien grillistä.
Tyypillistä Olafia. Juhlat tulipalon sijasta.
Yritimme näyttää huonoa esimerkkiä.
Tuotit pettymyksen viimeisen kerran.
Todellakin.
Olette häpeäksi lakitieteelle!
Tulipalo!
Klaus? Väärän tiedon levittäminen on rikollista.
Kohta he väittävät kreivi Olafin olevan täällä.
Kreivi Olaf on täällä! Tulipalo on totta. Teidän pitää häipyä!
Tule. Tämä nero löytää ulos jopa side silmillä.
Sokea johdattaa sokeaa.
Minä autan, herra.
-Tulipalo! -Niinkö? Voi ei!
-Portaat ovat täällä! -Portaat ovat tuolla!
Ei riidellä. Tehdään kompromissi. Jäädään tähän.
Esmé, Carmelita, hotelli palaa. Häipykää!
-Miksi kuuntelisimme kakunnuuskijoita? -Olette yhtä epäluotettavia kuin Olaf.
Oikeasti, se on iso tulipalo. Vannon.
Sokerikko ei myöskään ole alhaalla pyykkituvassa.
Hän valehtelee. Haetaan se portaita pitkin.
Sokerikko on viimein minun!
Tämä ei kuulunut suunnitelmiini, mutta saimme aloittaa tulipalon.
Tuli ei leviä kovin nopeasti.
-Moni pääsee pakoon. -Ei se hitaastikaan leviä. Entä, jos ei?
Säästän medusan myseelin pahan päivän varalle.
Olaf olisi myrkyttänyt kaikki. Meillä ei ollut vaihtoehtoja.
Tulipalo heikentää hotellin rakenteita. Pitää mennä. Klaus, auta minua.
Tehdään jarruvarjo kiinnittämällä tämä hankaimiin.
Tiedän, että pako houkuttelee, mutta se ei ole mikään ratkaisu.
Iässänne olin vuosia hevosvarkaana.
Aika loppuu!
Klaus ja Sunny, auttakaa.
-Minä valvon työtä. -Työnnät veneen reunalle, tai kuolemme.
Hyvä on.
-Oikeusneuvos, tulkaa mukaan. -Se on väärin!
Rikospaikalta ei saa karata.
Tulkaa, niin selitetään kaikki viranomaisille.
-Meitä ei ehkä uskota. -He ovat ehkä vihollisia.
Se ei oikeuta pakenemaan!
Oikeusneuvos Strauss, laki ei ole aina reilu tai oikeassa.
Saatat olla oikeassa. Voin silti antaa teille kodin.
Voin pitää teidät turvassa.
Olen seurannut teitä pitkään, mutta olette olleet tavoittamattomissa.
Nyt sain teidät.
En päästä irti.
Anna anteeksi.
Minä olen kapteeni,
ja sanon "kautta partani"!
-Kamala tulipalo. -Nähdessään sen vapaaehtoiset tietävät,
ettei Viimeinen turvapaikka ole turvallinen.
He tietävät muutakin.
He tietävät, että voitin, että petos voitti -
ja että Baudelairen orvot ovat viimein käsissäni.
Olen omistanut elämäni Baudelairejen tapaukselle,
mutta monta mysteeriä on vielä ratkomatta.
En vielä tunne sokerikon olinpaikkaa,
vaikka minulla on teoria salaisesta alakellarista -
ja postirännistä, joka näyttää pyykkiventtiililtä.
En tiedä, miksi sisareni ei palannut Hotelli Ratkaisuun, kuten oli luvannut.
Pelkään pahinta.
Sain tietää vastauksen kuuluisaan käsittämättömään kysymykseen -
Richard Wrightin kuuluisimmasta kirjasta. Se kuuluu:
"Kuka tietää, milloin pieni sysäys -
häiritsee yhteiskuntajärjestyksen ja kunnianhimon herkkää tasapainoa -
ja saa kaupunkiemme pilvenpiirtäjät romahtamaan?"
Toisin sanoen pienikin tekijä,
kuten mies, joka ei saa kolmea lasta taksinsa kyytiin,
voi romahduttaa -
kokonaisen rakennuksen.
Oletko nähnyt Violet, Klaus ja Sunny Baudelairea?
He lähtivät.
Matkustin kaikkialle heidän perässään. Tutkin heidän koko historiansa.
Työni haihtui lopulta savuna ilmaan.
Vääryyksien pitkästä historiasta -
jäi vain tämä valokuva.
Lapsiparat. Olisipa joku suojellut heitä.
Saanko pitää tämän?
Se on liian kivulias pidettäväksi,
vaikka en tiedä, mitä hyötyä siitä sinulle on.
Tämä ei ole Lemony Snicketin tarina.
Jos olisi, kertoisin miehestä ja naisesta -
sekä kamalasta rikoksesta yhtenä iltana oopperassa.
Kerron totuuden. Minä heitin nuolen, et sinä.
Syy on minun. Keksin varastaa sokerikon.
-En anna sinun uhrautua. -Olet arvokkaampi.
Rakastan sinua, Beatrice, vaikken näkisi sinua enää ikinä,
tai jos näen sinut joka tiistai.
Rakastan sinua kuin jäävuori laivaa, kuin matkustajat pelastusvenettä,
kuin taistelukenttä nuoria miehiä ja kuin piparmintut allergiaasi.
Rakastan sinua vanhetessani, ja vanhenemme joka hetki.
Rakastan sinua, kunnes tulipalot on sammutettu, kodit korjattu -
ja joka koodi ja sydän murrettu.
Rakastan sinua, jos nait toisen miehen ja saat lapsen -
tai kaksi tai kolme, mikä kuulostaa sopivalta.
Rakastan sinua, Beatrice.
Tulen aina rakastamaan.
Olet aina osannut valita sanasi.
Hän on tuolla!
Ole kiltti ja jää.
Tarina ei jatku niin.
Lemony Snicketin tarina on surullinen kertomus -
rohkeista miehistä ja naisista salaseurassa,
jolla oli jalot päämäärät,
mutta jonka hajotti skisma,
tulipalojen sarja ja omat traagiset virheet.
Beatrice saa maksaa tästä.
Ei.
Hän palaa.
Lemony Snicketin tarina olisi pitkä, yksinäinen -
ja epätäydellinen.
Mutta se ei ole tämä.
Tämä on Baudelairen orpojen tarina.
Olen pelkkä kertoja.
Olen Lemony Snicket,
ja on velvollisuuteni tutkia Baudelairen orpojen elämää.
Koska jos teen sen,
saatan löytää heidät taas.
Voit luulla, että Baudelairet Ansaitsevat voittaa
Päätyä turvalliseen paikkaan
Kreivi Olaf taas mätänemään vankilaan
Ilman kätyreitä apunaan
Ei oo loppua onnellista Ei tässä, ei nyt
On tarina tää surun, ongelmien
Voit unelmoida Ett' oikeus ja rauha voiton vie
Mutt' tarina tää ei pääty niin
Voit luulla, että vanhemmat Rohkeat ja uskolliset
Vanhoiksi elää sais
Mutt' uutiset nää huonontuu
Jo esirippu laskeutuu
Ei oo loppua onnellista Ei tässä, ei nyt
On tarina tää surun, ongelmien
Voit unelmoida Ett' oikeus ja rauha voiton vie
Mutt' tarina tää ei pääty niin
Ei oo loppua onnellista Ei tässä, ei nyt
On tarina tää surun, ongelmien
Voit unelmoida Ett' oikeus ja rauha voiton vie
Mutt' tarina tää ei pääty niin
Ei oo loppua onnellista Ei tässä, ei nyt
On tarina tää surun, ongelmien
Voit unelmoida Ett' oikeus ja rauha voiton vie
Mutt' tarina tää ei pääty niin
Jotkut hymyilee...
On kulunut monta vuotta, kuukautta ja unetonta yötä siitä,
kun aloin tutkia Baudelairen orpoja.
Tutkimuksista huolimatta en ole löytänyt heitä.
En löydä heitä enkä voi auttaa. Voin vain toivoa, että he ovat turvassa.
Missä lienevätkään.
Tekstitys: Petri Nauha