Частотність нещасних випадків у цій команді дуже висока.
Не те щоб жодне завдання не проходило без серйозної аварії,
але це рідкість.
Оскільки в мене це останній сезон,
я добре розумію, що шанси не на моєму боці.
Моя робота - подбати, щоб не загинув не лише я,
але й інші члени команди.
І це викликає такі емоції, що іноді вночі важко заснути.
Привіт, як справи?
Добре, сер.
Вибач, я схибив.
Так.
Чудово.
-Гарного вам дня. -Дуже дякую.
Покажіть їм усім.
Так, так, обов'язково.
Ви - найдосвідченіші, видатні, ретельно обрані авіатори.
Буревісники репрезентують найкращі риси людства, але не тільки.
Буревісники символізують досконалість, яка більша за нас самих.
Якщо нам усе вдасться, ми надихнемо людей.
Ми дамо нашій країні почуття мети, що об'єднує.
Але для цього замало робити свою справу добре.
Ми мусимо бути видатними.
Це наше завдання.
АСТРО
ЛІТАЙТЕ ЯК ЧЕМПІОНИ!
Вас вітає "Шоу-центр", подкаст про авіашоу.
Один із наших перших випусків у 2023-му році. Я коментатор авіашоу Метт Джоллі,
і зі мною, як завжди, мої колеги Рік Петерсон і Роб Райдер.
Один з перших випусків 2023-го.
Буревісники - є!
Ми говоримо про Буревісників.
Ми говоримо про винятковість цих авіаторів.
Ці пілоти дійсно найкращі з найкращих.
Буревісники - показовий підрозділ Повітряних Сил США,
і вони демонструють винятковий рівень наших ВПС на авіашоу в усьому світі,
надихаючи нові покоління.
Вони - найкращі пілоти Америки, що виконують разом видатні бойові маневри…
у бойовому порядку.
Буревісники - справжні рок-зірки цього світу. Вони - окраса програми.
Як близько номер два підлетить до номера три?
46 сантиметрів від моєї кабіни до його крила.
Повний вперед.
Цього року в нас буде 62 шоу.
Це має виглядати майже неможливим.
Коли вдягаєш цю форму, береш на себе велику відповідальність.
Бо раптом ти не хтось інший, а Буревісник.
Це видатні спортсмени.
Це видатні люди.
Вони - команда Америки.
БУРЕВІСНИКИ: ЕЛІТА ПОВІТРЯНИХ СИЛ США
Вас вітає "Шоу-Центр", подкаст про авіашоу.
Січень 2023-го року, сезон починається, і в Буревісників багато новачків.
Замінили трьох пілотів. Це все одно що взяти "Етч-е-скетч"
і потрусити.
Почалися серйозні тренування. Вони злітають два-три рази на день.
Поговоримо трохи про боса. Астро Елліот, один із командирів Буревісників.
Дуже ефективний у минулому сезоні. У цьому сезоні є змінні.
І лише три місяці, щоб усе налагодити.
Гей!
Гей, крутий татко! Гаразд…
Це останній?
Вітаю у Космопорті. Якщо ви озирнетеся навколо,
то побачите, що тут усе як треба.
Нуль трафіку, окрім літаків "Буревісників".
Це ідеальна ситуація,
щоб натренувати цей загін якнайкраще.
Команда 2023-го року - шість пілотів, три ветерани.
Номер п'ять - Грім, чільний соло-пілот.
Номер п'ять на його літаку перевернутий догори ногами.
Чому? Бо літак майже весь час догори ногами.
Номер чотири - Гроза.
Вона інструкторка.
Вона летить позаду Ромбу і наглядая за новачками по боках.
Стрій "ромб".
Буревісник номер один, бос.
Це Астро.
Він відповідає за все,
що робиться у повітрі й на землі з усіма ста тридцятьма п'ятьма членами загону.
Його слово - закон.
Для мене диво Буревісників у тому, що в нас щороку змінюються члени команди.
Щороку ми замінюємо 50 відсотків пілотів.
Команда будується з нуля.
Цього року в нас три нові пілоти, яки служитимуть з нами два роки.
Вони вже найкращі бойові пілоти, які є у ВПС.
Але показові виступи в повітрі - це геть інша річ.
Шостим Буревісником буде Маямі. Він новий соло-пілот.
Мені, як новачку, перелічили правила.
Не падати на землю.
Зік стане Буревісником номер два.
Він буде лівим веденим.
Почуваюся добре, але є стрес.
Я не знаю, як проходять тренування. Просто вірю,
що в результаті все стане на місця, як у складанці.
І нарешті, маємо Прімо.
У прімо великий досвід на Еф-16.
Багато бойових вилетів.
Цього року він буде Буревісником номер три.
Ми хочемо бути найкращими в перший день авіашоу. Таке відчуття, ніби це завтра.
Ну от, це все, що я хотів вам сказати.
Ці два місяці будуть нелегкими.
Ми літатимемо у вихідні, два дні поспіль.
Сьогодні дев'яте січня.
Шоу рівно через два місяці.
Це менше, ніж ви гадаєте.
Воно важливе.
Для цього ми тут.
Гаразд. Ми робитимемо це зі сліпою вірою.
Буревісники!
З процесом атестації пов'язана велика напруга.
Він залежить від здатності команди виступити якнайкраще перед
американськими глядачами. Це рішення залежить від повного генерала,
командувача бойової авіації. І це так або ні.
Команди, які називають себе елітними, не елітні, поки не доведуть це.
Це незмінні високі стандарти.
Якщо атестація пройде погано,
ми не дозволимо загону представляти Повітряні Сили й нашу країну.
Вдати досконалість не можна.
Ця остання атестація вже призначена, і це може лякати.
Підготовка до шоу.
Шоу два.
-Три. -Чотири.
П'ять.
Шість.
Ромб зайде в безполітну зону з петлею на зльоті справа наліво,
виконає лівий розворот і займе позицію позаду лінії для петлі "конюшина".
Бойові пілоти звикли до бойових вилетів. Далеко від землі, у бою,
усе зосереджено на цілі, на ворогах. Нас просто не навчають вищого пілотажу.
Щоб виконувати ці показові виступи, треба позбутися інстинкту виживання.
Це 45 хвилин повного хаосу.
Коли ви бачите ромб, це літаки один, два, три й чотири.
Ромб демонструє вміння команди тримати стрій.
Проліт ромбом - це найщільниший бойовий порядок у польоті.
Відстань 46 сантиметрів на високій швидкості. Це сталеві нерви.
Якщо в мене трохи сіпнеться рука, це буде троща чотирьох літаків.
Соло-пілоти, Буревісники п'ять і шість, - це окремий номер.
Два літаки на дуже високій швидкості.
Вони летять назустріч один одному зі швидкістю
зближення 1600 кілометрів на годину.
Ти за мікросекунду від небезпечної для життя ситуації.
Шість літаків на відстані 46 сантиметрів, майже на швидкості звуку.
Це щось неймовірне.
А коли всі вже в повному захваті,
вони приголомшують глядачів вершиною шоу - "вибухом бомби".
У натовпі западає повна тиша. Усі знімають на телефони.
"Вибух бомби" - один із найнебезпечніших маневрів, які ми робимо.
Ці літаки шугають угору, як ракети.
І потім вони розділяються.
Готуймося.
Ми летимо в чотирьох різних напрямках.
Ми розламуємо вертикаль.
Три тисячі двісті!
Сім двісті!
Вгору. Вгору.
Вони в мілісекунді одне від одного.
Покажіть, що вмієте.
І нарешті, возз'єднання.
Щоб знову об'єднатися, декому з пілотів треба перевернутися
на високій швидкості, піддаючи себе неймовірному перевантаженню.
Усі три ведені мають вирахувати лінію возз'єднання,
коли земля швидко наближається.
Чисто візуально.
Триста, триста десять, триста двадцять, триста тридцять, триста сорок.
Якщо все зроблено правильно,
вони зустрічаються в центрі авіашоу.
Три літака тримаються.
Центр шоу.
Це просто неймовірно.
ЛАС-ВЕГАС, НЕВАДА
Ця служба або знищить твою родину, або зміцнить. Третього варіанту немає.
Триста днів на завданні.
Два роки жодних вихідних разом.
Гаразд, несіть взуття і потім снідайте.
-Гаразд, я вдягну чорні черевики. -Правильно.
Розумне рішення.
Ти на цілу ніч?
Так.
-А завтра? -І ще один день.
Серце крається, колихлопці питають: "Тату, ти залишишся до завтра?"
А я мушу казати: "Ні, я їду на 25 днів".
Ну що, кортить вже до школи?
Зрозуміло. Добре.
Я не хотіла, щоб він був Буревісником.
Пам'ятаю, як він прийшов додому і спитав:
"Як ти до цього ставишся?" І я подивилася на всі трощі й нещасні випадки й жертви
в Буревісників, порахувала, і вийшло десять відсотків.
Десять відсотків Буревісників загинули.
Я не хочу цього для Джастіна, тож я сказала ні.
Скільки буде чотири по чотири?
Чотири по чотири - шістнадцять.
Ого.
Я це знаю.
А звідки ти знаєш?
Бо ніхто…
Але коли я дивлюся шоу - це як мистецтво, а не просто бойовий виліт.
Це майже як музика. Ти чуєш цей звук, у ньому немає слів, немає сенсу,
але кожна людина серед глядачів має власну історію чи відгук, який вони відчувають,
коли дивляться.
Це було неймовіно. І я сказала: "Так, гаразд.
Роби це.
Кидай в капелюх своє ім'я".
Так…
Є!
Та не може бути.
Моя черга! Це найсильніший.
Гаразд…
Коли вступаєш до Повітряних сил,
легко перейняти гасло "служба понад усе".
Але коли є діти,
цінності змінюються.
Деклан точно пішов далі.
-Знаю. Ні, він влучив… -Це вже не ти сам піддаєш себе небезпеці.
Коли ти це робиш, маючи малих дітей, ти починаєш усвідомлювати цей ризик.
Іди обійми тата.
Час іти.
Як це так?
Татку час літати.
Ну, йдіть сюди.
Гей, ти його розчавити хочеш?
Це справді важко. Дітям важко. Гадаю, Джастіну теж важко.
Він пропускає найбільш приємні частини батьківства.
Гаразд, не розтрощіть мені. Мені треба літати.
Ну біжіть грайтеся. Скоро побачимося.
Сонечко.
Кохаю тебе.
І я тебе. Дивись не помирай!
Добре.
Не помирай.
Вона завжди так каже. Її правило номер один. Її єдине правило.
Вона усвідомлює, що ризик реальний.
Але ми з Вікторією обоє віримо, що для дітей важливо бачити,
як ми ставимо собі мету і виконуємо її, служачи чомусь більшому, ніж ми самі.
56 ДНІВ ДО АТЕСТАЦІЇ
Я їх не бачу.
Вони просто над нами. Бачиш?
Так.
Гаарзд.
У петлі "дельта", коли перевантаження становить чотири Же,
четверна сила тяжіння, вони важать учетверо більше,
ніж коли злітали.
Пульс частішає, кров'яний тиск підіймається,
дихання частішає.
Так.
І ти мусиш повторювати це раз по разу 45 хвилин.
Же - це прискорення сили тяжіння. Одна Же - це земне тяжіння. Це те,
що ми відчуваємо зараз. Отже,
людина вагою 90 кіло
дійсно важить 90 кіло.
Часто на показових виступах ми бачимо 7-8 Же,
тобто в такий момент протягом десяти-п'ятнадцяти
секунд ця людина важить майже тонну,
як невеличкий слон.
Зазвичай базова витривалість - чотири Же.
Після цього серце вже не може доставити кров до вашої голови. Отже,
прискорення зростає: 5, 6, 7, 8 Же. Кров зупиняється дедалі нижче.
Коли доходить до восьми Же, кров шугає від черепа в ноги.
Неможливо залишитися притомним, бо мозок - високоорганізований орган,
йому потрібно багато кисню і крові. Починаються зміни.
Спершу все здається сірим.
Коли Же сягає семи, восьми, дев'яти, спершу зникає періферійний зір.
Далі поле зору звужується. Чорнота, чорнота, чорнота,
доки не залишається дірка від соломинки.
Якщо нічого не робити,
усе стане чорним.
І тоді ваше тіло обм'якає, і руки зісковзують із панелі управління.
А якщо ти так близько від землі на такій швидкості,
можна оговтатися надто пізно.
Щоб ми не побачили, коли переглядатимемо відео,
пам'ятайте: ми це зробили.
А тепер зробімо це добре.
Добре, почнімо розбирати політ. Нам треба багато попрацювати.
Це нас може багато чого навчити. Для того ми це й робимо.
Ми детально розглянемо все, що пішло не так.
Буде відчуття, ніби вас трощать.
Остання атестація десятого березня. Її не перенесуть.
Іноді це змушує нашу команду розсувати кордони, які ми не хотіли б розсувати.
Для мене і для нашої інструкторки ромбу Грози дуже важливо чітко розуміти,
як швидко можна розсувати ці кордони ризику.
За зсуву вітру і турбулентності, якщо вас затягує,
намагайтеся зберігати спокій і лише дуже обережно діяти штурвалом,
щоб не напустити струмень іншим у лоба.
У дитинстві я завжди хотіла бути пілотесою винищувачу. Це моя давня мрія.
У другому класі я прийшла додому і сказала,
що буду пілотесою винищувачу. Я не уявляла,
що це означає. І в старших класах теж.
Я цього не розуміла, доки не потрапила до першого
бойового ескадрону. Час від часу дивилася вниз і думала
"Йо…" Вибачте. "Йосип босий!
Шість літаків так близько! Це ж так круто,
а мені за це ще й платять".
Ви бачите три голівки ракетного типу над ліхтарем кабіни.
Третій електростатичний розрядник скерований
на хвіст. Він глибший, ніж здається, і він трохи нечіткий. Отже, більше руху.
Я також офіцер із тренувань. Я відповідаю за тренування команди-2023.
Я вважаю, що треба показувати приклад. Якщо я недостатньо добре працюю,
це моя провина. Я мушу працювати над цим. Я не мала досвіду в авіації,
коли почала навчання на пілота, але я була серйозно налаштована.
Вчилася 6-7 днів на тиждень, вперто повторювала одне й те саме.
Якщо політ був поганий, це я винна.
Отже, ваша точка контакту, якщо ви схибили - ваш ракетний рельс,
стабілізатор боса.
Гаразд.
Гроза - це просто неймовірна особистість. У неї хочеться вчитися. Добре,
що є людина, яка хоче, щоб ти став кращим.
Її мета - щоб двадцять третій рік був кращим
за двадцять другий. Але здається, що це неможливо.
У Повітряних силах я весь час літав на Еф-16.
Я чотири роки був в Японії. Їздив тихоокеанським регіоном,
виступав на шоу як соло-пілот.
Мій віце-командир авіагруп був колишним Буревісником.
Одного дня він мене викликав. "Прімо, ти не думав про те,
щоб стати Буревісником?" Я кажу: "Е, ні, я не хочу бути Буревісником.
Це ж ті Бурекурки,
що в обтислих літних костюмах".
Але чим більше я з ним розмовляв, тим більше розумів їхнє справжнє завдання.
І це найважчі виліти, які в мене були.
Тоді я вперше зрозумів, що хочу бути в команді з такою динамікою,
професійній, взірці досконалості.
Але зараз таке відчуття, що я роблю крок уперед,
два назад. Сподіваюся, що все ж просуваюся.
З погляду математики - ні, це рух назад.
47 ДНІВ ДО АТЕСТАЦІЇ
"Сліпа довіра" - головне гасло команди.
Сліпа довіра - це здатність довіряти тим, із ким летиш,
що вони зроблять свою справу і зроблять її настільки точно,
що тобі треба хвилюватися лише про власну точність.
Бос, три-два-нуль на вісім.
Є дозвіл на зльот з ЗПП три-чотири. Починаємо шоу!
Якщо ти правий ведений, твоє тіло повернуте на 90 градусів,
бо твій орієнтир - Буревісник Один ліворуч.
І ти в такій позі всі 40 хвилин.
Ведені не знають, де земля, де небо. Вони лише знають, де бос.
Вони йому довіряють на всі сто.
Якщо Третій не на місці й Четвертий летить наосліп, то він у нього вріжеться.
Ми просимо її сліпо вірити, що Третій буде на місці.
Якщо немає цієї сліпої віри,
нічого не вийде.
Ми напрацьовуємо сліпу довіру всіма повторами.
На це йде цілий тренувальний сезон.
Проліт ромбом - це барометр для команди. Якщо ви бачите, що ромб,
який над вами пролітає, асиметричний і нещільний,
команді бракує довіри.
Для глядачів проліт ромбом виглядає найпростішим маневром.
Ви просто бачите цей ромб, який над вами летить. Але щоб усе вийшло,
я мушу цілити в землю перед глядачами. І я непохитно триматиму
цей вектор швидкості, на якому мушу врізатися в землю.
І цього не стається лише тому, що Другий під моїм крилом
створює достатньо тиску, щоб скоригувати цей вектор вгору
рівно за 30 метрів до глядачів.
Ми не можемо літати без повної довіри одне до одного, бо коли я даю команду,
або Зік встає на своє місце, або ми врізаємося в землю.
І, на жаль, таке траплялося.
У 1982-му році стався інцидент, який назавжди в наших серцях.
Його називають "Ромбова троща".
Мої батьки живуть тут, у Гемптоні,
тому я радий, що приїхав сюди, а вони нетрепляче чекають на шоу.
Чотири винищувачі "Буревісників" врізалися в землю в пустелі
на швидкості понад 640 кілометрів на годину.
Фотограф-аматор зробив фото через секунди після аварії.
"Буревісники" відпрацьовували цей ефектний маневр.
Літаки не зіштовхнулися. Вони просто врізалися в землю.
Чотири пілоти, включно з командиром "Буревісників",
загинули.
Командир-чільний врізався в землю, і решта членів команди
врізалися разом із ним.
Ми втратили командира "Буревісників", Другого,
Третього і Четвертого пілотів вісімнадцятого
січня 1982-го року.
Пілоти цієї команди мають повну довіру до мене як чільного пілота. Сліпу довіру.
Інакше нічого не вийде.
Але я мушу заробити цю довіру, бо якщо я помилюся, заплатимо ми всі.
Ми не квапитимемось. Зараз я лечу в ромбі інакше,
бо я розраховую на твою підтримку, а її поки що нема. Коли ти будеш ближче,
я почну цілитися на зіткнення з землею. Я знаю, це звучить страшно,
але це не так. Ти будеш це коригувати.
Коли ти підлетиш ближче,
ми почнемо набирати висоту.
Тож це дитяча гра.
Я народився в Іллінойсі. Дитиною мене перевезли до Ґейнсвілла,
Флорида. Мої батьки розлучилися, коли я був дитиною.
Мій батько був наркоманом і фактично обрав це життя, а несвою родину. Пам'ятаю,
коли я тільки перейщов до старшої школи,
ми відвезли тата в реабілітаційний центр на
Різдво. Це було жахливо. Я тоді подумав, що не хочу цього для себе.
Тож я обрав інший шлях і пішов до авіації завдяки моєму діду.
Це він мене на це надихнув.
За місяць до мого вступу до ПС він потрапив
до лікарні. Ми не знали, чи він виживе. Але він казав:
"Я приїду до Університета Алабами, і він мені першому віддасть честь".
Він сильно хворів. І він приїхав до Коламбуса,
Місісіпі, і приколов мені крильця на груди.
Пам'ятаю, як він сказав: "У тебе
все буде чудово. Щоразу, як летітимеш, дивися на праве крило. Я буду там".
Одну хвилинку…
Потім він помер. Я не міг приїхати на його похорон.
Я сказав: "Гаразд,
я сфотографуюся на правому крилі перед польотом". Зілз
туди, сфотографувався і кажу: "У мене новий ведений".
Щоразу, як підіймаюся трапом, дивлюся на праве крило й кажу:
"Дідусю, тримайся! Бо політ буде ще той". Щодня.
Гаразд, поправте дистанцію.
Крила - непогано. Обертання немає.
Я як наземний оцінювач команди маю казати їм,
який вони матимуть вигляд для глядачів.
Непогано.
Так, так. Дев'ять праворуч. Гарний стрій. Трохи заповільно на початку.
Я перевіряю симетрію. Чи соло-пілоти не зсунулися від центру.
Шість високо.
Я хочу, щоб усе було бездоганно.
Готуйтеся. Готуйтеся до розриву.
Непогано, непогано.
Поки все це триває, ми спостерігатимемо за ними
на шляху до атестації. Це серйозна справа. Це не автоматично.
Так, це висить над ними. І я знаю, про що думає Астро,
про що думає кожен із цих пілотів. "Будь ласка,
хоч би не я схибив!"
-Так… -Насамперед новачки.
Ось Прімо. Він вивчав кримінальне право. Я хотів зрозуміти,
як вони стали винищувачами. Він вивчав право, а став пілотом.
"Вибух бомби" - один із найскладніших маневрів на будь-якому авіашоу,
і саме ним ми завершуємо.
Гаразд, гайда.
Дві тисячі на носі, підйом на 30, на чотири. Приготуватися до розділення.
Розділення зараз.
На лінії.
Два на вихід.
Висота. Висота.
Оскільки ми так низько літаємо, мусимо вимикати механізми безпеки,
які не дають врізатися в землю.
-Сходимося! -Наберіть висоту. Наберіть
висоту. Попередження. Попередження.
1300 метрів.
Виправте дистанцію. З димом повна дупа.
Приєднуюся. Дідько.
У цьому маневрі Прімо не лише має витримати
перевантаження, але він діє штурвалом,
створюючи поперечне перевантаження.
На нього одночасно діють дві сили.
Один, два, три, чотири, два п'ятдесят.
Ну ж бо, тримайся.
Лінія возз'єднання надто агресивна.
-310, 320, 330, 340. -Виходь на лінію. Ну ж бо, Прімо.
Перелетів лінію.
Так.
Спробуймо ще раз.
Можливо.
Прімо залишається в команді?
Ось на цьому возз'єднанні була затримка.
От холера.
Так, не надто гарна картинка.
У Прімо кепсько виходить фаза з'єднання після вибуху бомби. Це остання фаза,
коли він на глісаді під кутом 135 градусів догори ногами мусить мене знайти й
стати під моє крило за пару секунд.
Відкрути на початок, будь ласка.
Здається, у тебе на початку завелике перевантаження.
Треба тут трохи зависнути, а потім збільшити.
Треба отак…
Новачку в показовій команді дуже важко зробити все правильно.
Тренувальний сезон має межі.
На другому з'єднанні я був надто низько.
Не знаю… Я був надто далеко
на вилеті,
але я не хочу, щоб було сім Же.
"Вибух бомби" такий складний для всіх і при цьому
викликає таку ностальгію не лише тому, що це наш основний маневр, але тому,
що на ньому сталася остання фатальна аварія.
У 2018-му році ми втратили майора Каджуна Дель Баньо саме на возз'єднанні.
Термінова новина. Пілот "Буревісників" ПС США
загинув у результаті трощі під Лас-Вегасом.
Літак Еф-16 впав неподалік від авіабази Нелліс.
Еф-16 впав під час рутинного тренувального польоту.
Це третя авіатроща в "Буревісників" менш ніж за два роки.
База Нелліс повідомляє, що це майор Стівен Дель Баньо.
Повідомляють, що пілот, майор Стівен дель Баньо,
не торкався важелів управління в короткі секунди, поки літак мчав до землі.
ДЖОН І СІНДІ ДЕЛЬ БАНЬО БАТЬКИ КАДЖУНА
САНТА-КЛАРІТА, КАЛІФОРНІЯ
Усі хочуть, щоб першим словом дитини
було "мама" або "тато".
Стівен був ще зовсім пуцьверинок, не почав розмовляти. І тут у небі літак,
і він на нього тицяє пальчиком.
"Аероплан, аероплан!" Серйозно? Ти сказав "аероплан"?
Не можеш сказати "мама", не можеш сказати "тато"!
Аероплан - це три склади. "Мама" - два! "Мам" - два.
І "тато" - два, але він сказав "аероплан".
Ось так все й почалося. Йому тоді було - скільки,
два? Два-три рочки.
Привіт, тату! Дзвоню сказати тобі, що це вже офіційно.
Сьогодні мені дзвонила вся команда Буревісників сказати,
що я буду новим номером чотири. Словом, люблю тебе.
Сподіваюся, у вас там усе добре. Передзвоню пізніше. Бувай.
Загалом це був цілком звичайний день.
Я поїхав на роботу.
Менеджер з Ай-Ті зайшов до мене і сказав: "Джо,
на авіабазі Нелліс сталася аварія з Еф-16".
Я питаю: "Сказали, що це Буревісник?"
Він сказав "ні".
Я кажу, "Ну добре, слава богу, що не Буревісник. Отже, Стівен в порядку,
і в нас усе буде гаразд".
Мені дзвонить Сінді. "Під дверима двоє в костюмах. Що робити?"
Джо не було вдома, і я мала його викликати.
Робота в них не з найлегших.
Священник такий молодець. Він мене обійняв і дав мені виплакатися.
Офіцер тримався, як тільки міг. Я собі не уявляю, як вони це витримують.
Ніколи в житті я не думала, що Стівен загине в літаку.
Він був таким ретельним, таким акуратним в усьому,
що стосувалося польотів. Я скоріш повірила б,
що він зашпортається,
впаде й розіб'є голову,
ніж що розіб'ється в літаку.
Слідство встановило, що Стівен не зробив нічого неправильного.
Це було з'єднання після "вибуху бомби".
Він знепритомнів через різницю в перевантаженні.
Він був надто низько, щоб щось виправити. Нам сказали,
що траєкторія була під прямим кутом.
Ми знали, що від нього мало що залишилося.
Це найгірша річ у світі.
Ти очікуєш, що колись попрощаєшся з батьками,
але не очікуєш, що прощатимешся з дитиною.
27 ДНІВ ДО АТЕСТАЦІЇ
Зараз ми побачимо обертання. Це сигнал,
що шоу закінчується і вони повертаються на землю.
Далі ми почуємо команди на посадку. Команди подаватимуться
від одного до шести, в такому порядку.
Це дає сигнал команді обслуговування,
що нам треба робити.
Буревісники повернулися. Один - код два. Система контроля не дає відповідь.
Хороший виліт.
Вітаю в зоні обслуговування,
де все починається і закінчується для показових
та інших літаків повітряних сил. Тут усе й робиться.
У нас тут робітники, літаки, масло, керосин і багато крові, поту і сліз.
Ми розуміємо, що в нас не найгламурніша робота у світі.
Ми в череві звіра. Це важко.
Але коли твоє ім'я на борті літака, і ти командир бригади,
це щось означає. Це не лише шість пілотів.
У цьому ескадроні 130 людей невпинно і
невтомно працюють, щоб усе було гаразд.
Я більше часу проводжу з літаком, ніж з рідними й друзями. Ти хочеш,
щоб літак був найкращим, щоб він був найгарнішим,
щоб це був супер-літак. Це твоє дитя.
Коли він злітає в повітря, це тест. Помилка може означати життя чи смерть.
Хоча літаки обслуговуються по найвищому класу, іноді щось іде не так.
Катапультоване сидіння в літаку - це неймовірний засіб безпеки.
Воно дозволяє катапультуватися з літака, який рухається дуже швидко, з парашутом.
Але це дуже екстремальний спосіб залишити літак.
Коли тягнеш за важіль, який запускає ракетний двигун під тобою,
ти вилітаєш з прискоренням, у 20-25 разів більшим за нормальне.
Маямі кілька років тому катапультувався.
Він втратив два з половиною сантиметри зросту.
Зроби вдих. М'язи в нього коротші, ніж має бути.
Згодом вони кальцинуються і спричинять утворення вузлів у м'язах спини.
А від усіх цих перевантажень постійно стає гірше.
Через ваші перевантаження ви постійно знаходитеся
під тиском. Тому найпростіше,
що ми можемо зробити, щоб тебе розслабити,
- це обережно тягнути за ту ногу,
яка коротша.
Ти відчуваєш біль?
Ні, крім того, що вона не гнеться.
Мені теж треба більше займатися йогою.
Катапультування сильно впливає на пілота фізично й мертально.
Повернутися після одного катапультування за штурвал - це диво.
Але якщо доводиться зробити це вдруге,
це скоріш за все кінець кар'єри пілота.
Коли я приземлився після цього, у мене трусилися руки.
Це була велика проблема, яку я мав подолати. Одним із людей,
які мені найбільше допомогли, був Грім, п'ятий номер. Він завжди мене підтримував.
Я заходив до нього, питав, чи треба купити продукти,
просто розмовляв із ним, бо це дуже травматична подія.
Так я вперше почав розуміти, що за люди в цій команді.
На перших ста вісімдесяти градусах повороту
з контролем висоти все було добре. Я почав із трьохсот сорока.
Буревісник-п'ять - це другий інструктор в команді,
бо він літає вже другий рік і минулого року був шостим номером.
Мої методи більш візуальні. Я люблю використовувати
графіки джі-пі-екс, щоб вони бачили, де я.
У нас завжди є фактор "я можу померти", і це додає адреналіну й зосередженості.
Правило один - не вріжся у ромб. Правило два - не вріжся у землю.
Правило три - не вріжся в мене.
Це Геркулес Сі-130. Ми бачили, як вони сьогодні прибули.
Він величезний.
У нього колеса в цій окремій штуці. Мені подобається такий дизайн.
Ну от. Краще просто не буває. Наді мною пролітають літаки…
Це хто такий?
Це вже новий рівень крутості.
Так.
Ого!
Який ракурс!
Чудова операторська робота.
У цьому домі було повно літаків. Весь гараж був забитий моделями літаків.
Він намагався швиденько зробити уроки по дорозі зі школи,
щоб скоріше будувати моделі. У дитинстві Кевін постійно
возив його до НАСА. Отже, він виріс у всьому цьому.
Це в нього в крові.
"Я буду космонавтом".
Коли йому було чотири роки, вчитель попросив їх намалювати космос.
Це справді незвичайно. Для отирірічок небо блакитне.
Він знав, що космос чорний.
Цей космічний шатл став його постійною темою.
Він ніколи про це не забував.
Коли ми познайомилися, він сказав,
що збирається стати астронавтом. Я подумала: "Ну-ну, друже. Мрій далі".
Астронавти НАТО - це здебільшого пілоти винищувачів,
конкретно - пілоти-випробувачи. Я знав, що якщо хочу полетіти у космос,
ось ким я маю стати.
Я пішов до школи винищувачів, а потім до школи випробувачів,
закінчив її за рік. Наскільки мені відомо,
лише троє людей закінчили обидва елітні курси в Повітряних силах.
Я був впевнений, що знаю, чого хочу в житті.
-Повішаємо тут гірлянду. -Гаразд.
З початкових вісімнадцяти тисяч кандидатів відбирають тисячу,
потім скорочують до ста двадцяти. Перед тим,
як моєму сину в лютому виповнився рік, мене викликали на другу співбесіду.
Тоді залишалося вже 40-50 людей. Я став фіналістом.
Це було нереально. Я думав: "Я вже так далеко пройшов!
Можливо, справді стану астронавтом".
Але мені подзвонив мій друг, Цегла, командир Буревісників.
Коли я шукав мобі заміну, то багато думав.
І головний фактор був - хто такий Буревісник-один? Хто веде команду?
Бо він задає тон. Він визначає загальний характер ескадрону.
Дуже важливо зробити правильний вибір.
-Я полечу в космос! -І він сказав: "Астро, подумай
про те, щоб очолити цю команду".
Я сказав: "У жодному разі".
Я подав заяву до НАСА, от-от мали початися співбесіди.
Я знав своє майбутнє, і це були не показові польоти.
24 ДНІ ДО АТЕСТАЦІЇ
Як військовий лікар, я мушу вміти розуміти пілотів
і убезпечувати них.
Але один із моїх улюблених обов'язків під час шоу - це так зване Сяйво.
Бос і соло-пілоти за допомогою сигналів нашого світлового пістолета
можуть підрівняти стрій.
Коли твоя швидкість 960 кілометрів на годину, іноді у тебе є секунда,
щоб озирнутися і побачити цей вогник і подумати: "Так, напрямок правильний".
Я на лінії.
Вхід з обертанням, три.
Чудові умови. Можна починати. У вас усе вийде.
На цій стадії тренувань я починаю помічати роздратування. Завжди є один маневр,
як скалка в боці, який їм ніяк не вдається.
Гаразд, зробімо це як слід. Гайда.
Покажіть якесь покращення.
Так, добре, добре.
І тягни!
Тягніть вгору.
Оце гарно.
Веди. Ну ж бо!
Так! Неймовірно.
-330, 340, 350, 360, 370. -Він відстав.
А ну доганяй.
Кут возз'єднання не той.
Мене ще ніщо так не дратувало.
-У мене не виходить возз'єднання. -Центр шоу.
Не думай про метраж. Головне, потрапити туди вчасно.
Борися, борися!
Ну ж бо, доганяй.
Широко.
Ти приєднуйся не до нього, а туди, де він має бути.
Залишайся де є. Не відставай. Ну що ж це таке?
Лінії возз'єднання не синхронні.
-Стоп, стоп, стоп. Тихо. -Я весь час перелітаю. І
возз'єднання досі фігове. Три.
ТРЕНУВАННЯ №38
Низько, надто низько. Не в центр. Повільно.
Бо ти нижче на триста метрів, і це змінює твоє перевантаження.
Це воно. Завжди є якесь "воно", тільки ми не знаємо,
яке воно буде і для кого саме.
Це твій день, малюче. Уперед!
Борися, борися! Будь сильним! Давай!
Ліворуч.
Та що таке!
Усе було добре.
На цьому тижні було багато подій. Дві небезпечні ситуації підряд,
коли літаки й люди піддавалися ризику.
Я збільшую крен. Два, три, чотири.
Так, я відчуваю всі ці ривки. Не знаю, чи видно буде на відео, але я…
Ми всі в строю, ми повертаємл. Один, два, три, чотири.
Я тримаюся дуже близько до боса. Я почуваюся невпевнено,
коли я так близько з таким рівнем вмінь, тому я надто тисну на Прімо.
Наші крила були… не хочу знати, наскільки близько.
У Прімо не було вибору, крім відірватися від строю.
І ми переглядали це знову і знову під час розбирання.
Зік, намагайся стабілізувати крила стосовно
боса, наскільки можеш. Бачиш, навіть із таким маленьким люфтом.
Поглинай стільки, скільки можеш, а коли не можеш, рухайся.
Мені було важко через те, що я піддав Прімо небезпеці.
Приходиш додому і не можеш про це не думати. Диво, що все обійшлося.
Це могла бути катастрофа для нас усіх.
Після такого важко наступного дня йти на роботу.
Отже, всі, хто дивиться це відео - дякую,
що знайшли час подивитися наш новий виступ.
Коли я прийшов у команду в серпні 2018-го, у нас щойно сталася низка великих аварій.
Одна з них - з летальним кінцем.
Мене дуже цікавила історія команди.
У мене була шухляда зі старими документами від вісімдесятих - початку дев'яностих.
І от я почав їх читати.
Поступово складалася картина попередніх версій команди.
Ми дали слабину в деяких місцях і навіть не знали цього.
Коли ставалися нещасні випадки,
командування хотіло просто збільшувати висоту і дистанцію.
Іноді дуже важко помітити, що дух організації розвивається
в неправильному напрямку.
Іноді ні.
Ось як виглядає проліт ромбом у Буревісників
за останні 20 років. Він асиметричний.
Він розхитаний. Він широкий.
Цей загін ніколи не мав бути таким.
Цивільна людина скаже: ну, для літаків безпечніше,
коли вони далі один від одного. Це логічно.
Далі від землі - теж безпечніше. Але коли Цегла про це замислився,
то розробив теорію, що шоу може бути кращим,
якщо ми будемо ближче одне до одного. Краще не лише візуально,
але з погляду безпеки. Звісно, це неочевидний висновок
Він побачив, що чим більше ми тиснемо, чим більше зосереджуємося на точності,
тим безпечніший політ. Бо на цьому рівні ти думаєш лише про це.
Тому я намагався зробити показовий політ якомога складнішим, а не якомога легшим.
Порядок, методологія…
Ми мусимо летіти близько. Ми мусимо летіти низько.
І ми мусимо знайти спосіб робити це безпечно.
Я знав, що це не станеться за один день. Також я боявся, що коли я піду,
хтось спробує скасувати те, що я зробив. Потрібна була людина,
яка прийме цю естафету і піде ще далі.
Людина, яка володіла б тактикою, як випускник школи винищувачів,
і фізикою і аеродинамікою, як випускник школи випробувачів.
Таких людей не буває. Але одна така існує.
Цей проєкт заволодівав моєю уявою, і я почав усвідомлювати,
що дала мені авіація. Мене послали до школи винищувачів,
щоб зробити інструктором; послали до школи випробувачів,
щоб я навчився нюансів точності польоту. Мені здалося егоїстичним
гнатися за дитячою мрією, коли я міг принести стільки
користі в реформуванні
команди, яка надихне всю країну.
Настав час платити добром за добро.
Я пішов з аеродрому просто до свого офісу і написав найважчого листа в своєму
житті - що я забираю назад свою заяву,
бо мене обрали Буревісником номер один Повітряних сил США.
Я був так близько.
Так близько, що я вже уявляв собі, як чудово буде, якщо моя мрія здійсниться.
ДЕЙТОНА-БІЧ, ФЛОРИДА
Я хочу трохи поговорити про Дейтону-500. Це чудова нагода для фанатів,
які не люблять авіашоу, побачити команду.
Дейтона - це важливо для нас.
Буревісники виконували переліт над Дейтоною-500 12 років поспіль,
а загалом 13 разів. Це в середині тренувального сезону,
тому було багато дискусій, чи варто це робити.
Чи треба переривати тренування, щоб потрапити на цю велику подію?
Це тиждень преси. Це важливо для команди.
З одного боку є позитив,
але з іншого - це відволікає
нас від тренувань.
І все це до атестації.
Це важливо для них - виконати переліт під час виконання гімну в Дейтоні-500.
І до атестації. Це не авіашоу.
На відміну від авіашоу, де публіка місцева,
Дейтону-500 дивиться цілий світ.
Нема проблем.
Ми мусимо з'явитися на першій літері слова "сміливих", саме в цю мікросекунду,
і розділитися між літерами Ц і Е слова "Центр".
Ми мусимо показати точність до дюйму і мікросекунди
на першому публічному виступі.
Сьогодні національний гімн виконуватиме платиновий артист і композитор Бріланд.
Коли він почне співати, передай босові привіт і повтори графік.
О, скажи, що ти бачиш у світі зорі? Так гордовито…
Починаємо на 10.
П'ять секунд до сорока.
-Час той же, бос. -330 і тримаємо.
Браво 1 9 4 8 4 5.
-Прийняв. -Трохи назад.
Триста.
Червоний спалах ракет
П'ятисекундна готовність.
5 9 1 5 - новий час початку. Одна хвилина.
Швидше, бос. На п'ять секунд спізнюємося.
Трохи прискорюємося… 340.
Увімкнути дим, приготуватися.
Він збився.
Вище, бос.
Десять секунд затримки.
Ми пропустимо. Надто пізно.
…сміливих.
Поаплодуємо Бріленду за виконання нашого гімну,
а Буревісникам повітряних сил США за сьогоднішній проліт.
Я пропустив момент, коли він почав на 47, бо намагався все вирахувати.
Нікому це не подобається. Ані організаторам,
ані команді. Ти просто думаєш:
"Перегони закінчаться раніше,
ніж вони прилетять".
Буревісники тренуються виконувати маневр із точністю до секунди.
А ми сьогодні спізнилися на гімн на 10 секунд.
Нам є над чим працювати.
Бос злий. Команда зла. Так.
Відчувається тягар гігантської помилки на прольоті.
Ми зазнали невдачі як команда, і це важко, бо атестація не за горами.
А я досі відчуваю, що відстаю.
Готуймося до розходження. Розходження. Дим. І возз'єднання. І… мотор.
Третій готовий.
Повна тяга. Уперед. Вгору. Бос наді мною.
Кермо напрямку. Коригування за потреби.
І ми на місці.
Гаразд, як ми знаємо, сьогодні в нас шоу. У нас новий номер три.
Ви вчитеся бути членом ромба. Про що ви зараз думаєте у зв'язку з цим?
Демонстраційні польоти ставлять тебе на місце.
Весь секрет у повторах. Повторюєш одну й ту саму помилку,
доки не вийде.
Кінці крил в бік…
Де благе, там і дереться. Усім буде важко. Але це про вміння переживати труднощі.
Важко побачити прогрес, коли перевертаєшся шість разів на тиждень.
Ти просто щосили намагаєшся літати якомога краще.
Трохи рано. І швидкість теж не на користь.
-Отже. ти просто чекаєш на прорив. -Я розбив три-чотири літаки,
доки навчився опускати колеса.
Дідько, він дивиться на боса! Типу "У нього виходить! У нього виходить!"
Мені подобається. Непогано.
Незабаром атестація. Це командна справа. Від цього складніше?
Це великий тиск.
І знову всім привіт. Нашею метою було… А! Ми споралися трохи краще,
ніж у перший раз. Ніколи не буває настільки легко,
щоб бути впевненим.
У цей момент виникає бажання покластися на те, як ми багато працювали.
Але ми цього не робитимемо, бо це не в дусі Буревісників.
А цей бренд для нас головне.
Ми завжди боїмося, що не дійдемо до фінішної
прямої на момент, коли почнеться бойова атестація.
-Я зараз помру. -Це щось на кшталт гри. Намагаєшся
схопити за руку сусіда, коли він віддає честь. Гаразд, перегляньмо ще раз.
Схибив!
О боже… Але Зік! Це щось із чимось.
Ти наш Буревісник-2023.
3 ДНІ ДО АТЕСТАЦІЇ
Гей, Тамайо! Ходи сюди.
Можеш потримати другий бік? Просто щоб не рухався.
Цей тиждень був важкий. У нас відмовив сервопривід
правого стабілізатора.
Тамайо, можеш мені подати ножиці або гострозубці?
Зараз вітер знижує температуру на 10-15 градусів. Вечір буде довгим.
Вони можуть бути тут до першої-другої ночі.
Як швидко стемніло.
І похолодало.
Ти втомився, змерз,
зголоднів.
Хочеш тільки додому і в ліжко.
Але якщо треба, щоб цей літак завтра полетів,
він завтра полетить.
Готовий? Давай. Дихай. Двадцять. Двадцять.
Отже, в нього поправка десь 130.
Так.
Це залежить від того, наскільки ти зміщений по поперечній осі.
Ти кілька разів бачив, як бос робить цей маневр,
і знаєш, куди він прямує, так? Ось чому я завжди питаю боса "На
якій ти будеш лінії?" Якщо я знаю, на якій він лінії,
то коли я з'єднуюся тут,
я знаю, куди він йде.
До атестації залишилося кілька днів, і я досі відчуваю, що я не на тому рівні,
на якому я маю бути. Але ніхто не хоче бути тим,
через кого команда зазнає невдачі.
Я просто думаю, що в мене недостатня висота.
Ти не думай про це занадто багато.
Та я про це не думаю.
Ти занадто стараєшся.
Якщо не вріжешся в землю, вже добре.
Або вріжуся.
І всі проблеми розв'яжуться.
1 ДЕНЬ ДО АТЕСТАЦІЇ
Бортові номери.
Зимові тренування закінчуються.
Завтра в нас атестація з командувачем бойової авіації, який вирішить,
чи ми гідні того, щоб представляти Повітряні сили США.
Усі тренування, які ми провели, мають окупитися завтра.
Гаразд. Усе готово.
Так. Це сюди.
Один по два - один.
Показати тобі качечку?
Якщо чесно, то цей час в якомусь сенсі нас зблизив,
а в якомусь віддалив.
Це дуже виснажує. Ось чому в армії насправді
фактично служить уся родина.
Заводимо мотори через чотири хвилини. Тож доїдайте тут і…
Ні, я тобі зробила… Твій бурріто той, який без…
Так чи інакше, запуск моторів за чотири хвилини.
Халепи трапляються постійно. Але ми просто робимо крок
за кроком і йдемо далі.
Ді, припини!
-Ді, ти можеш відійти… -Так, Ведмедики, ходімо їсти.
-Добре, кажи, але не треба… -Ну гаразд, обійміть татка. Татко йде.
Будь-хто в такій ситуації питає себе: чи я не завдаю тут непоправної шкоди?
Усе гаразд. Татко…
-Твої солдатики битимуться… -Ми це переживемо. Ходи сюди.
Татко тебе дуже любить.
Сподіваюся, я не помиляюся, коли кажу: ні, у нас усе буде гаразд.
ДЕНЬ АТЕСТАЦІЇ
Десять.
-П'ять, чотири, три й шість, два, один. -Запускай.
Починайте, бос.
Гаразд. Вітаю всіх. Ми готуємося на дев'яту сорок,
виступаємо о дев'ятій п'ятдесят. Сьогодні ми на Дельті-62 для атестації
КОМАК. Зліт о вісімнадцятій десять. Наша мета - показати командуванню видатне
шоу, показати, на що ми здатні.
У нас є один шанс перейти від хорошого до відмінного, показати себе якнайкраще.
Я стільки доклав зусиль, і у мене буде лише один шанс.
Це вже інший рівень тиску.
Головне для нас усіх - щоб ця команда була якомога кращою.
Усі хочуть, щоб кожен член команди
зробив усе якнайкраще.
Починаємо, приготуватися. Закрити ліхтарі кабін.
Сьогодні великий день. День атестації Буревісників.
Ви дійшли до цього моменту, ви все зробили,
тепер ви або покажете себе, або ні.
Сьогодні всі очі прикуті до нашого друга Прімо.
Ці два-три місяці тренувального сезону, вся ця кров, піт і сльози
зводяться до цього дня.
Приготуватися. Дим, дим на повну. Буревісники, випустити дим на повну.
Трохи зменшити потужність.
Ромб наближається з правого боку… Проліт ромбом - 2023.
Це фірмовий маневр Буревісників. Головне тут - оптика.
Мене найбільше хвилює безпека.
Приготуватися.
Повний вперед.
Праворуч від вас майор Кепка, ліворуч майор Лосини.
Вони летять до центру шоу на швидкості зближення
понад 1600 кілометрів за годину.
У них майже немає люфту.
На тридцять метрів правіше чи лівіше - сто тисяч глядачів це помітять
Приготуватися!
Погляньте ліворуч! Ромб наближається для "вибуху бомби".
Час настав, командо. Уперед!
Злегка вперед.
Трохи наддали.
Вони мусять опинитися в одному місці одночасно.
Приготуватися до розриву. Готовність до розриву.
Три кілометри й вперед.
-Добре, добре. Так тримати. -Кілометр триста.
Ну от. Чудово!
Прімо, всі на тебе дивляться.
Приєднуюся.
Перший нагорі. П'ять, два, два, три.
Борися, борися.
Молодець, малий. Давай сюди.
Ну ж бо, Прімо. На лінію.
На триста. Триста десять.
Він не на лінії.
-330, 340, 350. -Зближуйся.
360, 370.
380.
Сюди. Давай.
Центр шоу.
Тримай крило.
Так! Супер.
Три кроки вперед, один назад, три кроки вперед, один назад.
Так Прімо вчився возз'єднанню у "вибуху бомби".
Звісно, я ним пишалася.
Обожнюю Прімо.
Коротка версія того, як усе пройшло сьогодні? Гадаю,
можна сказати "краще ще ніколи не було".
Дуже, дуже ефектне шоу.
Я, мабуть, бачив більше відео Буревісників,
ніж будь-хто. За сорок років я їх бачив у найкращій
формі й у найгіршій.
Зараз ви - найкраща версія самих себе. Краще не бувало.
Вибачте.
Усе гаразд.
Америці потрібні такі, як ви.
Ми в найкращій формі.
Ідіть і показуйте людям, що вмієте, і зробіть більше таких, як ви.
Гаразд… Ви атестовані на двадцять третій рік, і ви прекрасно виступите. Прекрасно.
Атестація команди-23 була найкращою, яку я бачив за свою кар'єру командувача.
Уся робота, виконана не лише в останні місяці,
але й роки, окупилася.
Я пишаюся тим,
що ми змогли поєднати минуле з сьогоденням і зв'язати їх із майбутнім.
Я лише один із тих, хто хоче привести цю команду до
досконалості, зробити елітною.
Настає золота ера Буревісників. Вона просто перед нами,
і ми й надалі рузхтимемося
в тому напрямку.
Якимось чином він знову нам відповів.
Так.
-Прімо, як справи? -Це неймовірно. Ми знаємо, що команду
атестовано, тобто або тобі це вдалося, або вони це зробили без тебе.
Фантастика! Ні, Ріку, мене не списали на землю,
я брав участь в атестації.
Офіційно заявляю, що ніколи в тобі не сумнівався.
Це все Роб і Рік. А я - команда Прімо!
З авіабази Нелліс у Лас-Веґасі прибули ці амбасадори Америки у блакитному.
Чи ви готові побачити буревісників?
ШОУ №7 КОКО-БІЧ, ФЛОРИДА
Ми бачимо багато команд, зокрема цю. Їхні стосунки,
їхнє почуття братерства - це щось особливе.
І це відчувається в їхніх виступах, так?
Усе це помітно.
ШОУ №28 ТРАВЕРС-СІТІ, МІЧИГАН
ШОУ №34 СУ-ФОЛЛС, ПІВДЕННА ДАКОТА
По всій Америці,
він Тихоокеанського шоу в Гантінґтон-Біч до
східного узбережжя і все, що в проміжку.
У Буревісниках мені найбільше подобається їхнє вміння надихати
молодь, те, що вони не шкодують часу
на спілкування з людьми.
Так, це було неймовірно.
Я впевнений, що це найкраще з усіх наших шоу.
Вони всі люблять свою справу. Але 250 днів на рік у дорозі?
Після другого року вони готові повернутися додому, до нормального життя.
Коли ви бачите демонстрацію, це шість пілотів,
які роблять петлі й пускають дим. Але насправді 130 людей щотижня їдуть
через всю країну у два різних міста. Я хочу поаплодувати моїй команді за все,
що вони роблять.
Вітаю всіх. Команда-23, останнє шоу. Здуріти можна.
Я покажу вам фото, про яке знав, що воно мені придасться.
Я зробив його у понеділок після першого польоту тренувального сезону,
коли ми вперше зібралися в одній кімнаті. Це неймовірно,
коли згадуєш той день і бачиш,
якими вправними ми стали в показових польотах через рік. Я хотів би,
щоб ви замислилися про те, що зараз станеться.
Ви найкращі у світі у своїй справі.
Це неймовірно.
Тож майте це на увазі й отримайте задоволення.
Ну що, гайда? Усі готові?
-Супер. -Готові, бос.
Зіпсував красу моменту! Гаразд.
От і все. Я востаннє прощаюся зі збірною Америки.
Для мене це момент для роздумів і вдячності.
У Сполучених Штатах ми можемо перетворювати
ідеї і натхнення на дуже реальні цінності. Наші цінності, цінності Буревісників,
- надихати всіх американців.
Якщо ви боїтеся виходити вперед і ризикувати,
в ітозі ви нічого не зробите. А він любив те, чим займався.
Він вплинув на життя багатьох людей.
Я досі граю у гольф і беру його ключки замість своїх.
Я ніби щодня граю з ним, і це один із способів
впоратися з усім цим.
Одна людина не може багато зробити.
Але коли нас аж 130 - це робить нас Буревісниками.
Ми залишаємо все і робимо те, що робимо, лише заради ідеї,
але ця ідея дуже важлива.
Бути успішним командиром - це не про те, як близько одне до одного ви летіли,
або як низько були над полем. Для мене як для Буревісника
номер один успіх означає, що наступний склад команди
буде кращим за нас.
Вітаємо в складі Буревісників. Наш принцип - сліпа довіра,
і протягом сезону тренувань ми навчимося сліпо довіряти товаришам по команді.
Де благе, там і дереться.
Це справжнє диво, коли команда просувається вперед.
Один пілот вирішить більше не пнутися зі шкіри, і всьому кінець.
Мій шлях сюди був не таким, як ви, мабуть, гадаєте. Я виріс у трейлері у Флориді.
Я хочу, щоб вони побачили себе в мені. Можна подолати що завгодно,
і я - живий доказ цього.
Так.
Я завжди вважав, що якщо правильно налаштувати цю команду,
можна створити культуру, яка надихне людей у цій
країні й не лише в ній, щоб робити щось видатне
заради доброї справи.
Цього року він створив команду, яка продемонструвала найкращі
польоти в історії. Я б пішов із ним у бій.
Перш ніж я передам цю команду Шейху і новому поколінню Буревісників,
дозвольте ще раз вам це сказати: Буревісники - це дійсно
дещо екстраординарне.
Гаразд, план у нас такий. Деклане, ти встанеш за своїм літаком.
Це позиція Буревісника номер три. Смужки підрівняно.
Це безпечна позиція для зльоту. Реван, це твоє місце.
Ти Буревісник номер два. Ставай тут.
А я позаду.
Ти замикачка.
Ти Буревісник номер чотири. Коли я забрав свою заяву з НАСА,
це був кінець моєї дитячої мрії, яка привела мене до всього,
чого я досяг на той момент у житті. І ось усе це пішло.
Ви хочете пересвідчитися, що це було не марно?
Можливо.
Так, було б добре знати, чи я обрав правильно.
Навряд чи я колись це знатиму.
Але…
Але ця робота принесла мені найбільше задоволення у житті.
І я дійсно не можу себе уявити без неї.
Я задоволений своїм рішенням, як не важко думати про те,
що могло б бути. Гадаю, я завжди дивитимусь на своїх
друзів, які стали астронавтами, які полетять на Місяць чи Марс,
і думатиму: "Чи це міг бути я?"
Приготовитися до випуску диму. Випустити дим! Буревісники,
приготуватися відпустити гальма. Зліт!
О ні! Ні!
Ми виховуємо дітей, маючи на меті різні речі.
"Служба понад усе" - це так важливо і так важко.
Мабуть, наступного разу вийде ідеально.
Гадаю, що Реван і Деклан,
навіть якщо зараз вони не все усвідомлюють,
згодом зрозуміють, що це все означало і означає,
і завдяки цьому стануть кращими.
Єдиний спосіб це виправити - щоб мама командувала.
Приготуватися до зльоту!
О ні! Я помер.
Це був найкращий стрій за сьогодні.
З усього, що ми створили,
я найбільше пишаюся вмінням цієї команди віддавати. Це комнда зі
ста тридцяти людей, які віддають більше,
ніж беруть. Я б хотів.
Щоб це можна було поширити на всю країну.
Я забув початок.
Приготовитися до випуску диму.
Випустити дим! Буревісники,
приготуватися відпустити гальма. Зліт! Так!
Вийшло! Ми летимо! Це найкраща спроба!
КОМАНДА 23 РОКУ ТРИМАЛА НАЙЩІЛЬНІШИЙ СТРІЙ РАНІШЕ ЗА БУДЬ-ЯКУ ІНШУ
ЖОДЕН ПОЛІТ НЕ БУЛО СКАСОВАНО ЧЕРЕЗ ПРОБЛЕМИ З ОБСЛУГОВУВАННЯМ
600-СТОРІНКОВА ІНСТРУКЦІЯ З МЕТОДИКИ ЗАКРІПИЛА РЕФОРМУ ЦЕГЛИ
ПІСЛЯ КАДЖУНА НЕ БУЛО ЖОДНОГО НЕЩАСНОГО ВИПАДКУ
Я не знаю, що сказати, крім "дякую!" Ти заслуговуєш на це,
щоб гідно завершити цей розділ свого життя.
І ти завершиш його через пару років, бо ти будеш Буревісником номер три.
Ура!
Брате!
Погляньте на команду. Супер!