SERIALUL E BAZAT PE FAPTE REALE. NUMELE AU FOST MODIFICATE.
Cețos, AC, bolnav, Monopoly, rodie, Yom Kippur,
iubită la ciclu, cântăreți, actori de stand-up,
felație, femei mature, portugheza, Jocurile Olimpice și Paralimpice…
Femei mature care fac felație, cețos, AC, ventilator,
bolnav, Monopoly, rodie, cimbru,
Ritalin, școală, Igor.
Igor, pe bune?
Cap pleșuv.
Tata ne-a părăsit, mama alăptează și fumează. Suflu fumul din sfârc așa…
Aveam o puță mică, subțire.
Învățam la Broshim și toți luau Ritalin. Am luat și eu, toată copilăria.
Serios acum, „nu mă pot concentra” e frecție.
Ritalinul e medicament. E plictisul. Când te bați, nu te plictisești.
Fără Ritalin, făceam prăpăd în clasă.
Deranj, prăpăd…
Diferența e fundamentală.
„Prăpăd” e când n-ai de ales, ești traumatizat.
La crize, îmi injectau Ritalin cu sarbacana pentru urși.
Îmi băgau Ritalin la oră, simțeam efectul în pauză și adio ore!
Stăteam toată ziua și-l priveam fermecat pe paznic.
Îmi povestea chestii pe care nu…
Nu știu cum am rezistat, fiind într-a treia.
Povestea: „În Rusia omoram travestiți.”
„Pe bune? Igor, pe bune?
Pe bune, Igor?”
Dar îmi spunea și chestii stupide, banale.
„Știi că aveam tunsoare bob?”
„Ce?”
„Ți-am zis că aveam tunsoare bob?”
„Ce?”„Aveam tunsoare bob. Îmi lipsește mult.”
Și mi-era foame. Mama nu-mi gătea.
Într-o zi mi-a adus el sendvișuri. „Vrei? Ți-am adus ceva.”
CU 20 DE ANI ÎNAINTE
- Ia. - Nu vreau.
Ciocu' mic și deschide gura. Ia.
Lasă-mă în pace.
- De ce? Ce contează? - Contează.
De ce? Nu e rușine să iei pastile. Profesorii zic că va ajuta.
- Te va calma. Nu mint. - N-o iau.
- Nici pastila asta, nici alta. - Taci.
- Încerci măcar? - Nu.
O lună.
Cine are grijă de tine dacă devin dependent?
- Ești un copil stricat la creier. - Vorbește sănătoasa la cap.
- Noapte bună, mamă! - Noapte bună, puiule!
POLIȚIA
Bună seara! Tamara Shaiman? Mama lui Dean Shaiman?
Da, dar…
- Avem… - Ce se întâmplă?
Avem mandat de percheziție.
Mandat de percheziție? Pentru ce? De ce aveți mandat de percheziție?
- Bună seara! - Bună seara!
De ce aveți mandat? Bine ați venit! Scuzați-mă!
- Scularea! - Trezește-te, Dean.
- Trezirea! - Bună, Dean!
Sunt Renana, sunt asistentă socială.
Poliția are mandat și o să-ți percheziționeze casa.
- Numai puțin! - Îmbracă-te.
Mamă, ce-am făcut?
N-ai făcut nimic. Vreți să ne explicați ce se întâmplă?
Dean, îmbracă-te.
Mama, duceți-l în altă cameră.
Liniștiți-vă! Facem percheziție și apoi îl reținem.
Cum să-l rețineți?
- Hai! - Luați-l pe cel mic, să nu vadă.
E-n regulă, e cu mine.
- Sus! Ești arestat. - Mamă, zi-le că-s nevinovat!
- Hai afară! - Bine, dar…
- Hai afară, vă explic eu. - Dekel, hai afară!
Dean, mișcă!
Ia asta.
Am zis să nu vină. I-am chemat de teamă.
- Ia o geantă și îmbracă-te. Mergem. - E a lui frate-miu.
Avem mandat de percheziție.
- Ce e ăla? - Ca să căutăm prin casă.
De ce? N-am făcut nimic.
- Voiai să fii bărbat? Bine. - Atunci ies ca un bărbat.
Calm, Johnny, e un rahat cu ochi.
Mama! Veniți încoace!
Mama!
Faceți-i bagajul.
Puneți-i o cămașă, pantaloni, lenjerie, o geacă…
- E frig la centrul de reeducare. - Nu, mamă, vin repede.
Îl aduc sigur înapoi. Da, puiule?
E bine. O să fie bine.
Zi-i mamei să rămână.
Stați aici.
Treci.
Dean!
Treci!
- Lasă-mă, jigodie! - Gura!
- Lasă-mă, jigodie!
- Johnny! - Lasă-mă, scârbă!
Stai calm!
Dean, nu vreau să-ți fac rău.
- Lasă-mă! - Sus!
Dă-mi drumul!
Bagă capul înăuntru.
Nenorociții dracu'…
La final vreau bon, da?
BĂIAT RĂU
Meni, ce e cu suspectul? Unde sunteți?
Dean Shaiman, Maoz Aviv. Nicio rană. Suntem pe drum.
Du probele la Departamentul pentru Minori.
De ce ați venit la mine?
Mama v-a chemat?
E nebună și mincinoasă. N-o credeți.
Nar.
- Nar! - Nar!
Puștiule, adu aia încoace.
Nu mă prosti.
- Vrei să…? - Adu-o!
- Ia mâna! - Gura!
Îți mănânc splina.
- Unde-ți sunt hainele? - Nu mi-am adus.
Nu ți-a făcut nicio târfă laba?
- Te ajută băiatu'. - Cum?
Îți fac eu imediat lipeala cu una.
Nu sunt în stare perfectă.
Dar e și Amna, terorista, aia care ne-a aruncat familiile în aer.
E și asta o variantă.
Mersi.
N-aș vrea să ajungi la pârnaie fără să știi ce e aia femeie.
Nu ajung la pârnaie. Curând plec acasă.
- Și n-am bani. - Fac eu cinste, puștiule.
Stai calm. Am șapte surori și-mi cer zilnic hașiș și perle.
E-n regulă. Așa măcar am dat banii pentru o cauză nobilă.
Pe care o preferi?
- Dai telefon? - Nu, plec acasă în curând.
Ai un minut.
Alo!
Ce faci, bunico?
Ce faci, dragule? Vii la mine?
- Ai vorbit cu mama azi? - Nu. De ce?
Nu, nimic…
Nu te aud prea bine.
Ia autobuzul de la 13:00, ca să mergem la Caduri înainte de film.
Și sună-mă când ești în stație, ca să nu-mi fac griji.
- Alo! - Bunico, nu pot să vin azi.
De ce? Ce s-a întâmplat?
Nimic, doar că…
Vin marțea viitoare.
Bine, dragule. Dar e totul bine?
Dacă ar fi mai bine de atât ar fi semn că-s în rai.
Băiatul meu glumeț. Pa!
Pa.
Nu intra în cârd cu ăștia. Da?
Am greșit adresa?
N-ați cerut o stripteuză?
De ce zâmbești?
- Nu te întorci cu mâna goală, pricepi? - Valea! Dispari.
Crezi că te lasă Freddy să umbli pe aici dacă nu faci ce zice?
Nu ți s-a luat de Freddy ăsta?
Am terminat, înțelegi? Nu mă întorc la Ofek.
După tribunal, acasă!
Te crezi prințul fermecat? Dacă speri, se și îndeplinește?
Eu sunt Dumnezeu, eu decid, iar tu n-ai mari șanse.
Bine. Mă rog…
Ce e, frate?
Cum te cheamă?
Ești foarte mic.
- Dean. - Ankheisi.
Salut!
Știi ce te așteaptă la bulău? La Ofek e nasol.
- Ce e Ofek? - Penitenciarul de minori.
- Ai fost acolo? - Da.
- Te duci iar? - Nu, dacă vrea Dumnezeu.
Cred că azi mă liberează.
Sper să scapi și tu. Nu pari bun de pârnaie.
- Stai liniștit. Plec acasă. - Super! Mergem la înghețată.
Dar întâi îmbracă-te.
Ce elegant!
- Îți stă bine. - La fix!
Ankheisi, ți-ai găsit marionetă?
- Arde-l! - Haide!
Trage-i șuturi în cur!
Ia-l la șuturi!
Haide, fă-l bucăți!
Cască urechile! Nu te las să-l recrutezi!
- Plângăciosule! - Sus!
Am principii și nu te omor, fiindcă ești neînarmat.
Dar lasă puștiul în pace, da?
Auzi?
Termină treaba!
Ce păcat!
Și m-au judecat. La 13 ani, m-au dus la tribunal.
Aveam un cazier lung cât…
Stenografa a ridicat pentru prima oară ochii de la tastatură.
Vine cazierul meu, se uită la el, apoi la mine.
Vede un băiat de 12 ani.
Mi-au dat un avocat din oficiu, un îngălat.
Am știut că am pus-o.
Era genul care bagă pixul invers și se pătează.
Când l-am văzut, am zis: „Iau pârnaie pe viață.”
Ridicați-vă.
Îi înțelegi ce zic?
Scuze, nu a depins de mine.
Prea multe cazuri și acuzații.
- Te duci la Ofek, la închisoare. - Faci mișto?
Nu.
A sunat mama? De-aia?
A sunat, dar nu e asta.
Nu pot respinge toate probele. Scuze, dar faci închisoare.
Cum să înfund pușcăria? Aveți căcat în cap?
E vina ta, târfă mincinoasă, pârâ…
- Ce le-ai zis? - Calm, puștiule!
Ce le-ai zis, târfă?
- Calm! - Ce-ai zis? De ce?
E nebună, n-o cunoașteți. Minte de rupe.
E mai rău ca Zohar Argov. Târfa dracu'!
Cui îi dau rucsacul lui?
Hai să vă spun! Încep cu sfârșitul.
- Ascultați? - Da.
În adolescență, am făcut patru ani de închisoare.
Nu ești impresionat, tu ai făcut mai mulți, dar…
Patru ani de închisoare, dintre care trei la penitenciarul de minori.
Au văzut că-s bun și m-au trimis la Barça pentru încă un sezon de succes.
Cum am ajuns acolo? Ca în toate, părinții m-au sprijinit mult.
Sincer, deși mama avea probleme, și chiar avea probleme,
când aveam zece ani, avea ea niște idei, a decis să ia câini-ghizi.
N-aveam tată, nimic, n-aveam mâncare, dar aveam câine.
Un labrador. Un drăgălaș. Te atașezi de el și apoi i-l dau unui orb.
O suferință după alta, de parcă ar fi citit cartea
Cum să crești un psihopat în cinci… pași foarte simpli.
Îmi place când publicul zice, după show: „Nu-mi mai trebuie. Nu-l mai suportam.”
Hai, intră!
- Shaiman? - Da.
- Unde ți-e geanta, puștiule? - N-am.
De ce nu are geantă?
Nu are.
Mergi în spate.
Suntem 76. Pornim.
Toate bune?
Eram sigur că plec acasă. Poliția pizdii mă-sii!
Da.
E bine, mă…
Mă descurc la Ofek.
Dacă sunt cuminte, într-o lună sunt acasă, după înfățișare.
Numai o lună.
Îți țin pumnii.
Ce show ai făcut acolo!
INTRAREA INTERZISĂ
FEMEI ȘI SURORI
Mișto priveliștea!
- Citești, dar ai ajuns delincvent? - Arăt eu a delincvent?
Sunt infractor. Puțin respect!
- Care e diferența? - E enormă.
Delincvenții le fac rău unor nevinovați.
- Și infractorii? - Au un cod. Nu-i rănesc pe cei slabi.
Spargi o bancă, un magazin, trăiești din asta, faci ce vrei,
dar nu te iei de o bătrânică, înțelegi?
Nu e nicio sfârâială, nicio fală în asta.
- Fală? - Fală.
Care e faza cu maică-ta?
Nu e nicio fază. Lasă.
Nu trebuie să spui.
- Ce frumos! - E o nebunie.
Extraordinar!
Și apoi vezi sute de mii de antilope gnu trecând râul.
E… incredibil.
- Frumos! - Nu ți-a fost frică?
De ce, Mirile? Asta e natura. Uite ce frumos!
Nu e înfricoșător.
Ce faci, dragule? Cum a fost la școală?
Bună, Dean.
Zi.
A fost bine?
Măcar salută oaspeții.
Dean!
- Dean! - Du-te dracu'!
Ingrată vârstă!
Hormonii le-o iau razna și parcă ar fi babuini.
Babuinii umblă cu o armă în rucsac?
Da, mai are momente, dar nu contează. Toți avem.
Nu sunt doar momente. O s-o ia razna și o să te rănească.
Bine.
- Să continuăm. - Ascultă.
- Ce e?
Știu un tip din armată, Pinny Drori.
- A deschis un centru de reabilitare. - Crezi că-mi trimit copilul acolo?
E un tip de treabă. Îi bagă el mințile-n cap.
Bine.
SHAIMAN
Ți-l pun în geantă, lângă cărți.
- Dispari! - Dacă nu-l iei, ești mâncat.
Treci la locul tău.
- Du-te-n mă-ta! - Treci la loc!
- Ce ți-a făcut? - Nimic.
Nu mă enervați.
De ce nu i-ai zis?
El și șeful lui, Freddy Sussan, m-au frecat la icre tot anul.
- De ce? - E complicat.
- Dar de ce n-ai spus? - În pârnaie nu ciripești.
- Sigur. - Nu veni cu de-astea.
O să-ți usuce curu' 16 ore și o să-ți lingă o cutie de cola în față.
- Și atunci, de ce n-ai luat pachetul? - Cel mai rău e să fii pionul cuiva.
Înțeleg.
Dar tu ești mic.
Trebuie să te forțezi și mai mult ca să nu mori. Înțelegi?
Acolo nu există Dumnezeu, nici mămica, nici tăticu'.
Numai pumnale și primejdii.
Le ai cu poezia!
Dar nu-ți face griji. Îți port eu de grijă, frate.
O să-i zic lui Chelli să ne pună împreună.
- Da? - Da.
Sigur. Contează ce tovarăși de celulă ai.
Calm, am eu grijă de tine. Jur.
- Juri? - Să moară mama!
ADMINISTRAȚIA PENITENCIARELOR
Ăsta e Zion Zorro.
E psihopat, un animal cu sânge-rece.
Cum adică?
A omorât o fată cu o piatră. I-a împrăștiat creierii.
- Pe bune? - Da.
- Și toți putem ieși singuri în curte? - Nu, numai Înălțimea Sa.
Cum așa?
E protejat.
Cum adică?
Are mulți dușmani, așa că toți vor să-i facă de petrecanie.
Administrația îl cocoloșește și nu intră nimeni la el.
Nu primește vizite și nu se întâlnește cu nimeni.
Dar merită. E un nemernic. E stricat la creier, defect din fabrică.
Bună ziua. Fiul meu e aici. I-am adus rucsacul.
Nu acum, nu e program de vizită.
Fiul meu e acolo și n-are nici lenjerie intimă. Trebuie să intru.
- Sunt reguli… - Atunci chemați pe cineva.
Spuneți că o mamă trebuie să-i ducă fiului ei rucsacul.
Șefa, mama unui deținut e la poartă, a adus un rucsac.
Bun. Și ce să fac eu?
Vrea să vi-l dea.
Spune-i că aici nu suntem la școala primară.
Dnă directoare, vă rog, nu are nici măcar lenjerie intimă.
I-am adus un rucsac. Nu are nimic.
Nu-i explicați situația.
Doamnă, băiatul a venit dezbrăcat, fără rucsac. Nu are…
Sectorul A, se dă stingerea în cinci minute.
- Ce naiba faci aici? - Am încercat, șefa. Jur.
Când te văd, îmi mai crește un fir alb.
Zău că am încercat! Ba chiar l-am luat sub aripa mea pe boboc.
Asta am devenit, un băiat de treabă, săritor.
Mi-ai lipsit, dar aș fi preferat să nu te mai văd.
- Și tu mi-ai lipsit. - Ce comedie romantică avem aici!
- Sunt Chelli, directoarea închisorii. - Dean.
Știi ce-mi spune prezența ta aici? Că ai 96% șanse să revii.
O să tot intri și o să tot ieși, la fel ca amicul tău delincvent.
Infractor.
Serios, Dean Shaiman. Cazierul tău nu e încurajator.
Mi-ai citit cazierul?
- Respect. Așa faci cu toți? - Numai cu campionii la șah.
Nu e păcat să-ți irosești viața?
O s-o duc mai bine aici. La pariu?
Fii drăguță, pune-ne pe mine și de Dean în aceeași celulă.
N-ai mai fost aici?
Te rog, măcar în același sector. Pentru băiat.
Duceți-i. Pe băiat îl iau eu.
Stai. Ce…?
Nu pârî. Cere sectorul X.
Stai liniștit, am eu grijă de tine!
Hai cu mine!
Prospătură!
Bun-venit acasă!
Ăsta e teatrul.
Barul și restaurantul.
Aeroportul.
Treci încoa', găoază!
În capăt e sala de teatru. Îmi dau seama că o să-ți prindă bine.
Vino încoa'!
Yosef!
Pune-i o saltea aici.
De dimineață încercăm să-i găsim o cameră.
E full. Să sperăm că ai noroc.
Șefa!
- Mi-ești datoare să mă pui cu Ankheisi. - Aiurea! Eu sunt datoare doar la stat.
Scuze…
- Șefa! - Trebuie să stau cu el.
Nu rezist nici o zi.
- Chelli! - Nu rezist. Te rog!
El are grijă de mine.
Șefa!
Dean!
C, de dimineață, când vin cei de la Primire,
zi-le să-l pună pe Dean Shaiman, puștiul, în celulă cu Ankheisi.
Chiar dacă trebuie mutați alții.
Dnă directoare, vizitatoarea n-a plecat. Vă imploră să vorbiți cu ea.
O ascult.
Dați-mi.
Vă mulțumesc că vorbiți cu mine la ora asta târzie.
Nu-i bai. N-am viață personală.
Pot să vă văd?
Nu.
Dar pe Dean? E fiul meu.
Pentru asta e programul de vizite.
Bine. Vă dau rucsacul și plec.
Lăsați-l la poartă.
Ankheisi!
Paznic!
Ankheisi!
Deschide gura.
Hai, Freddy!
ZAKA
Asta s-a întâmplat la cinci-șase minute după ce i-am scos.
Mersi.
Bagă-l în celulă cu Zion Zorro.
- Stă singur de câțiva ani. - Nu poate umbla pe aici.
A văzut tot. Într-o oră e mort.
Bun-venit, amice!
Stai puțin.
Aplauze pentru Daniel Chen!
Datoram cam 170.000 și am achitat tot, frățioare.
Dean Shaiman, sunt Freddy Sussan.
N-a fost simplu să-ți găsesc numărul.
Acum ești vedetă, nu?
Am ieșit de la bulău și tu ai o datorie la mine.
E timpul s-o plătești.
Subtitrarea: Mariana Piroteală