SERIALUL E BAZAT PE FAPTE REALE. NUMELE AU FOST MODIFICATE.
Scularea, Dean!
Mama! Faceți-i bagajul.
Sunt nevinovat!
Am zis să nu vină. I-am chemat de teamă.
- Te duci la închisoare. - Am eu grijă de tine. Jur.
- Juri? - Să moară mama!
E vina ta, târfă mincinoasă! Ce le-ai zis?
Dean Shaiman. Bun-venit acasă! Cazierul tău nu e încurajator.
Fii drăguță, pune-ne pe mine și pe Dean în aceeași celulă.
Pe bune?
E Zion Zorro, un psihopat. A omorât o fată cu o piatră. I-a împrăștiat creierii.
E protejat.
- Adică? - Vor să-i facă de petrecanie.
În capăt e sala de teatru. Îmi dau seama că o să-ți prindă bine.
Crezi că te lasă Freddy să umbli pe aici dacă nu faci ce zice?
Ankheisi!
Deschide gura.
El și șeful lui, Freddy Sussan, m-au frecat la icre tot anul.
- Bagă-l în celulă cu Zion Zorro. - Stă singur de câțiva ani.
Nu poate umbla pe aici. Într-o oră e mort.
Daniel Shaiman.
Sunt afară, fiindcă n-ai răspuns la mesaje. E urât din partea ta.
Și e momentul să te achiți de datorie, nu crezi?
- Paznic! - Ce e?
Te implor, deschide! Nici măcar o oră nu rezist viu.
Unde…?
La naiba!
Treci încoace! Treci, scârbă!
Vin! Termină cu prostiile!
- Stai! - Nu știi unde ești? Nu pricepi?
Stai jos și termină cu prostiile!
Pizda mă-tii!
N-o să-ți facă nimic.
Colegul. De-asta ești aici, nu?
- Au zis că mă mănâncă de viu. - În doi ani n-a mâncat pe nimeni.
Și ești mic. N-ai multă carne. Nu merită.
- L-ai salutat? Te-ai prezentat? - Nu.
Așa să faci.
Spune-i: „Eu sunt Dean. Sărbători fericite!”
Îți jur că o să fie bine. Urează-i sărbători fericite.
Hai, „sărbători fericite!”
Haide!
Să nu te mai prind cu prostii!
Hai, „sărbători fericite!”
Sărbători fericite!
Îți place Hanuka?
Pun pariu că preferi Purim.
Fiindcă pari un tip vesel.
Dacă vrei să știi, eu prefer Ziua Copacilor.
Deantsh!
Ce e asta?
E Ziua Copacilor.
Și de ce ești murdar?
Toți suntem, am plantat copaci. Ia și tu.
- De ce mă aburești? Ce s-a întâmplat? - Am plantat de Ziua Copacilor.
- Bine. Dezbracă-te. - Voiam…
- Dezbracă-te. Bagi pământ în casă. - Fac duș.
- Trebuie să te dezbrac eu? - Nu vreau!
- Dezbracă-te! - Ce te-a apucat?
- Dezbracă-te imediat! - Fac duș!
Nasol!
Ce e asta?
E adevărată? Ce e cu asta?
De unde o ai?
Tu știi ce face asta?
Vrei să vezi ce face?
Hai să-ți arăt! Deschide gura.
- Ce te-a apucat, mamă? Nu e a mea. - Deschide gura. Ciocu' mic! Deschide.
PUFIM
Așa a fost, să mor eu.
BĂIAT RĂU
Mama era gravidă cu gemeni.
Frate-miu, Aaron, a văzut contractul sufletelor și a zis: „Mă avortez.”
I-am zis: „Parcă ne reîncarnam împreună.”
Zice: „Tu n-ai văzut ce părinți avem? Eu o tai, frate.”
„Semnează.” Parcă eram chiriași. „Vezi borțoasa?”
„O tai.”
Tata o bătea pe mama. A văzut că a rămas însărcinată.
Nu râdeți cu mine, plângeți. Nu, invers.
Nu plângeți cu mine, râdeți. Da?
M-a lăsat singur cu părinții ăia.
Tata a continuat s-o bată pe mama și în timpul sarcinii.
După ce a pierdut un copil, mama a spus că pleacă.
El a zis că, dacă face copilul fără el, o omoară și se sinucide.
E un tip minunat, avem multe în comun.
Mama a fugit și m-a crescut singură.
Când aveam un an, tata i-a pus o bombă în mașină.
Ce vreți? Abia a început seara.
O bombă în mașină. De unde au știut că el e făptașul?
Fiindcă mama nu are dușmani în lumea interlopă,
e o femeie de afaceri corectă.
Și bomba n-a explodat. Mama zice: „Nu e-n stare de nimic!”
Tu ești Dean?
Bun-venit!
Dacă ciripești la interogatoriu, tu și familia ta ajungeți în cer,
ca amicul tău Ankheisi.
Ai priceput?
Zorro!
Mișcă!
Sărbători fericite, Dean!
Sărbători fericite!
Îți place Hanuka?
E sărbătoarea graselor.
Și asta e adevărat.
Îmi pare rău pentru amicul tău.
Țineam la el.
Foarte mult.
Dar viața continuă.
Din păcate, în curând o să fii interogat și, ascultă la mine, ai o problemă.
Știm că ai văzut cine ți-a atacat prietenul.
O să spui cine a fost?
Cine ți-a zis să taci?
Zorro? Ankheisi? Freddy a ajuns deja la tine? Cine?
Înțeleg.
Auzi? Codurile astea sunt pentru idioți.
Pentru copiii proști care vor să putrezească în pușcărie. Asta vrei?
Bine.
Astea sunt lucrurile lui Ankheisi.
Nu are rude care să i le ridice. Ia asta.
E mânjită de sânge, dar…
O să-ți vină bine. Încearc-o.
Văd că Ankheisi ți-a zis să nu vorbești.
Dar probabil ți-a zis și să nu ajungi pion.
Așa că spune-mi.
Ce crezi că se va întâmpla dacă nu-i pârăști?
Îți mulțumesc și-ți obțin prețuri mai bune la cantină?
Exact.
Deci ăsta e motivul.
Ți-am citit cazierul. Am vorbit cu procurorul pentru minori.
Pot să te liberez.
Vor renunța la acuzații dacă depui mărturie.
Zi-i lui AI Armond cine e ucigașul și ești acasă până se termină Hanuka.
Nici măcar o zi mai târziu.
Gândește-te.
Da?
- E curs de teatru azi? - Da.
Bine. Să meargă și el cu ceilalți.
De ce?
Nu vă e milă de copil?
Haide, Dean!
Vino.
Toate bune, micuțule?
- Mă duci la interogatoriu? - Nu încă.
- Atunci, când? - Când vor fi pregătiți.
- Ce înseamnă AI? - Agent de informații.
Armond?
Da, Armond Ben Shabbat.
Stai liniștit, o să fie bine. Se vede că ești tare.
- De ce vrea Chelli să particip și eu? - Nu ciripi, dacă asta întrebi.
Nu te putem apăra 24 din 24.
O să mă omoare ca pe Ankheisi?
Hai să mergem!
Numai pentru că, numai pentru că
Eram nefericit
M-am purtat cu tine
Atât de rău…
Sunt aici de câțiva ani. Freddy controlează toată închisoarea.
Ferește-te de el până pleci.
N-am să mai ridic mâna
Mai bine doi ani la pușcăria normală decât două luni la cea pentru minori.
Te ferești de adolescenți în autobuz, dar stai cu ei în pârnaie?
Sunt cei mai violenți copii.
Vin ciudații și zic: „De unde ești? Dă-mi pantofii tăi.
Ai un accent ciudat. De unde ești? Dă-mi pantofii tăi!”
Te privesc prin ferestruici niște fețe cum n-ai văzut afară.
N-au pic de alb în ochi, numai negru.
„Unde e Armond Miara?” „Ce treabă ai cu el?”
Toți puștii ăia care-s pleșuvi, dar tot au o brumă de păr aranjat.
Așa arată pacienții ăia de la psihiatrie.
„Nu suntem oameni obișnuiți, da?”
Dacă-i auzi… Credeați că mi-a fost greu? „Mama l-a omorât pe tata în fața mea.
Am șaișpe frați.”
Când crezi că nu se poate mai rău, se poate și mai rău.
„Apoi s-a sinucis în fața mea,
iar frate-miu a mâncat-o.”
Unii își taie venele degeaba. „Sun, dar nu răspunde!”
Mulțumesc! Stați jos.
Bravo! Stați jos.
Haideți, luați loc! Stați jos.
Sharif ar fi mândru de voi. Și eu sunt mândră.
Scuze că vă stric cheful,
dar…
Chelli vrea să discutăm ce-a pățit Ankheisi.
Știu că e puțin probabil să fiți sinceri,
așa că vă propun exercițiul „prima amintire”.
Mai bine lasă.
Cine vrea să înceapă?
Ăsta, bobocul.
Bună!
Vrei să vii aici? Starurile astea s-au produs deja.
Poate fi și ceva nesemnificativ, stupid, fără niciun sens.
Nu e obligatoriu.
Rami!
Haide, Rami!
Te rugăm, Rami!
Bagă!
Ia loc.
Sunt Nuriel Kremer. Cum te cheamă?
Eu sunt Lusha.
Lusha Pulover.
Pe tine?
Dean.
- Dean și mai cum? - Shaiman.
Încântat. Bine ai venit!
Vrem să fim siguri că ai uitat ce ai văzut.
Că-ți dai seama că ți s-a părut.
E o binecuvântare pentru casă. Alungă durerea.
Tu, hai sus!
E rândul dv., domnule!
Ai 15 minute.
De ce ți-ai omorât sora, fraiere?
Nenorocitule!
În pizda mă-sii!
Negrule!
Ai cartelă?
Ești nou și mai cu moț?
Treci încoace!
Te-au interogat?
Ce-o să faci?
O să mă lase în pace? Freddy Sussan și ăla cu ochi de drac?
Ajunge pentru o juma' de convorbire. Sun-o pe maică-ta. Fac eu cinste.
Pe bune?
Sunt Varda Shaiman. Vă rog să lăsați mesaj.
Bunico, te iubesc.
Toate bune?
Eu sunt bine. Vin curând acasă, nu-ți face griji.
Vezi ce face mama. E singură cu Dekel…
Durează până la 35:21. Mai e puțin.
Așa te pedepsesc?
- Eu sunt Dean. - Zorro.
Încântat de cunoștință.
Vino încoace.
Directoarea Chelli mi-a zis că plec dacă pârăsc.
Și?
Așa e?
Armond le-ar suge-o martorilor dacă așa poate înhăța pe cineva.
Vizite, vacanțe, weekenduri libere, liberare anticipată, tot ce vrei.
Te-a interogat?
Nu are motive.
N-am nimic de zis despre nimeni.
- Nasol! - Nasol, dar e și o binecuvântare.
Tu ai vorbi ca să pleci sau ai tăcea și ai rămâne?
De unde ai luat arma?
Dean, te rog să stingi țigara.
M-ai înțeles?
Jur că e adevărat.
Fii serios!
Vrei adevărul adevărat?
CĂLĂTORII DIN ISRAEL
Auzisem de niște teroriști din Jaljulia care vindeau arme ieftin.
Era aproape, iar arabilor le plac măgarii.
Așa că m-am dus cu măgarul, dar n-a fost simplu cum mă așteptam.
Arabii nu sunt primitori cum se zice și nici nu sunt mari amatori de măgari.
Am bătut la vreo 40 de uși.
După două Fatme, a deschis o Fatima. Avea o sută de ani, să mor eu.
I-am zis: „Fatima, facem o afacere? Îți dau calul și îmi dai o armă.
E îndesat, dar sănătos, și te duce unde ai treabă.”
De ce-ai ajuns aici?
- Zi-mi că e bine. - Pa, Tamara.
De ce nu răspunzi? Nu înțeleg.
- Mă pedepsești? Mă crezi un monstru? - Mă interesează faptele, nu impresiile.
Și care sunt faptele?
Că ți-ai reclamat fiul la poliție.
Nu mai spune!
Ai copii?
- Pa! - Stai puțin!
Spune-i că-l iubesc. Să fie atent! Mă gândesc la el…
- Pa! - Să aibă grijă…
Bobocule, vino.
Ia te uită! Te țineam minte mai înalt. Dar nu ești, nu? Ești o fărâmă de om.
Vorbești cu maică-ta?
- Poftim? - Niciun „poftim”. Vorbești cu ea?
Nu.
Bine, vorbesc.
Ce număr are?
03275611.
Poftim.
Alo!
Mamă?
Dean?
Dean!
Dragul meu, ești bine?
Plângi, mamă?
Nu.
Scuze, AP ne-a redus bugetul pentru apelurile în afară.
Așadar Dean Shaiman,
îți nenorocești definitiv viața?
O zi sau două de închisoare le uiți, dar șase luni te marchează pe viață.
Asta îți distruge viața.
Fii drăguț. Vezi ușa aia? Ieși pe ea și salvează-te.
Salvează-ți fratele, mama, bunica, pe cine mai vrei,
până nu e prea târziu.
Le vei tăia pofta de viață și nu te vor ierta niciodată.
Mă înțelegi?
O să vorbești?
Bine.
Mă bucur. Începusem să cred că vrei să rămâi aici.
Ți-e foame?
Pot să-ți fac o tocană de porumb.
Colegul dinainte a zis că n-a mai mâncat nimic așa de bun.
Cine era? A ieșit?
Era ca toți ceilalți. Toți vin și pleacă.
Tabăra de vară Ofek.
Și de ce ești singur?
Așa am cerut eu.
Cum așa?
Mai am 1.251 de pui.
Ce?
Vinerea ne dau pui. Atâția pui mai am.
- Douăzeci și patru de ani? - Cum de-ai calculat așa de repede?
Am o problemă cu capul.
Da? Și eu.
Tu ești turist.
Cât stai? Câteva luni?
Un an?
În curând pleci și tu acasă.
Nu știu.
Cine are șansa să plece acasă pleacă.
Greșesc?
Aici nu e apă caldă?
Uneori.
- Și iarna ce faci? Te speli cu apă rece? - Te obișnuiești.
Tu faci duș?
O zi da, o zi nu.
Azi nu.
Vino, puștiule.
Vino, nu-ți fie frică.
Sunt Freddy Sussan.
Iar tu ești Dean Shaiman.
Din Tel Aviv, arestat fiindcă ești bănuit…
Frățică!
- Nu e frumos ce-ai făcut. - N-am făcut ce zice acolo.
Dean, nu-mi pasă de mărunțișurile astea.
Dar… cum?
Cum?
Cum să-ți ameninți mama cu bâta de baseball?
- Că o omori? - N-am amenințat-o. Dă-mi-o.
Ți-o dau după ce hotărăști.
Dacă maică-ta și frate-tu, care locuiesc…
pe Regii Martiri, 17, apartamentul 6,
trăiesc sau mor.
Da?
Bine.
Agent Tully,
pot deținuții să-mi atace familia?
Nu. Du-te acasă.
Acum unde mă duci?
La interogatoriu.
Sărbători fericite! Ce faci?
Dai un suc?
M-au dus…
la agentul de informații.
N-ai să vezi om mai prost ca el.
Te întreabă: „Ce s-a întâmplat?”
Tu te faci că plouă: „Nu știu, dormeam în duș.”
Zice: „Ceva e putred. Cum să dormi și să faci duș simultan?
Nu te-a trezit dușul?”
Poftim.
Ți-a explicat directoarea. Continuăm. Ce s-a întâmplat ieri?
Directoarea ne-a pus separat pe mine și pe Ankheisi.
Ne-a trimis în celulă.
Sectorul era plin și m-a legat la intrare.
Da. Și?
- De dimineață… - Așa…
Au deschis celulele și au ieșit toți.
Așa. Și?
Ankheisi a ieșit din celulă.
- A venit unul la el. - Cine?
Cutărică.
Ce e „Cutărică”?
Cutărică.
Lua notițe.
„Ce s-a întâmplat?”
„Eram în grădină…” Se așteaptă la o memorie de elefant.
„Unde erai pe 10 noiembrie, fix la 08:43?”
„Eram la…
Mi-a rămas în memorie că eram…
Eu cu încă un Cutărică…”
El nota: „Și încă un Cutărică.”
- „Cutărică” nu ajută. - O să-mi amintesc.
- Zi. - Ia-mă ușor.
„Nu pot să scriu «Cutărică»”. „Așa țin minte, eu și alt Cutărică.”
Mă derutează când nu mai scrie. Nu mă pot concentra.
„Scrie! Mă derutezi. A mai venit un Cutărică.”
Zici „Cutărică” și el așa scrie. Atât?
- Nu, mai era un tip. - Bine.
Cine?
Alt Cutărică.
- Serios? - Doi Cutărică.
- Dă-ne nume. - De unde nume? Eu sunt nou.
Dă-mi…
Uite.
El era acolo? Sau el? Privește.
Dle anchetator, mi-a fost frică să-mi fac prieteni, sunt periculoși.
Ce-ai văzut?
Nu mi-era frică, îmi băteam joc de polițai.
Polițaiul stătea și îmi punea întrebări.
- L-a împins cineva pe Ankheisi? - Da, se certau.
- De ce? - Adică dezbăteau.
- Tot aia e. - „Dezbăteau”.
- Tot aia e. - Scuze! Scrie „discutau”!
Împuțitule, vrei să mai vorbești? Nu mă mai freca la icre!
Cine l-a omorât?
Cine?
Haide, ușurel!
Mergi la infirmerie?
Sunt mândru de tine. Ești băiat deștept.
Bea.
- Cutărică? - Un Cutărică și încă unul.
- Termină. - Ce e?
Ce idioți!
- L-ai plătit pe Jacky să-l aducă? - Da.
- Atunci, unde e viermele? - A zis că-l aduce.
Albul ăla mă îngrijorează.
Uite-l că vine!
Care e treaba?
Dean, ai fost bărbat adevărat. M-ai uimit.
- Pe bune. - Clar.
Clar.
E urât să furi de la morți.
Dar îți stă bine. Poate că e un pic cam mare.
Ce vrei? N-am vorbit și m-a bătut din cauza voastră.
Baseball, ai acces la marea problemă a închisorii.
Colegul tău, găozarul ăla.
- Și tu o să ne-o rezolvi. - Chelli mă mută. Nu vorbesc cu el.
Mâine, după apelul de la 04:00, amicul tău se culcă.
Încălzești apă în ibric, pui zahăr, ulei, amesteci bine și o torni pe el.
Nu. Exclus.
O să țipe.
Pune-i o pernă pe față și înjunghie-l. Repede, n-o lăbări.
Nu pot să ucid. Nu pot să ucid un om.
Noi o să fim treji la ora 04:00, o să așteptăm să auzim cum ești erou.
Ora 04:00.
În buzunar ai un mic cadou de sărbători.
Daniel!
Daniel, te caută un tip pe nume Freddy.
Sussan, cam așa ceva.
Daniel!
Vii să vorbești cu el?
Daniel!
Subtitrarea: Mariana Piroteală