‫- הסדרה היא עיבוד דרמטי לאירועים אמיתיים.‬ ‫חלק מהשמות והאירועים שונו או הומצאו. -‬
‫- בפרקים הקודמים… -‬
‫[מוזיקה נמרצת]‬ ‫דין, תגיד לחבר שלך שיחזיר לי את המחבט.‬
‫מה? מי?‬ ‫-אני רואה שאתה והזורו שלך מסתדרים.‬
‫אבל באמא שלך, תיזהר.‬
‫השותף הקודם שלו לתא, שמואל בן אחיה,‬
‫הוא הביא אותו להשתגע ואז להתאבד.‬
‫מה עם הילדה? מגיע לך למות, יא בן זונה!‬
‫[דין גונח בכאב]‬ ‫אני מחפש דרך להבהיר לך שזה מאוד חשוב לי‬
‫שתשים היום את הדוקרן בתוך החבר הכושי שלך.‬
‫אני מתגעגע אלייך, סבתא. אני אוהב אותך.‬
‫מי קבר אותך?‬ ‫-פיני דרורי.‬
‫לא יכולה עם השקרים האלה! אתה כמו אבא שלך!‬ ‫-[צועק] מה שקרים?‬
‫[צורח] מה כמו אבא שלי? מה?!‬
‫[חלי] בקצה המסדרון יש חדר דרמה.‬ ‫יעשה לך טוב, אני רואה עליך.‬
‫[מורה לתיאטרון] מי מתחיל?‬ ‫-[אסיר] פה, יש את החדש.‬
‫רוצה לבוא? כל הכוכבים פה‬ ‫כבר זהרו על הבמה הזאת. לא חייב.‬
‫תקשיבי, הרסתי לו את החיים.‬
‫אני גם צריכה שתלכי עכשיו ותסבירי לו‬ ‫שסבתא שלו לא מרגישה טוב,‬
‫למה אני כבר לא מסוגלת.‬ ‫היא הבן אדם היחיד בעולם שהילד הזה סובל,‬
‫והוא כבר לא מאמין לי לכלום.‬
‫[זורו] דבר, מה עשינו?‬ ‫-[טולי] סתום את הפה.‬
‫אם עד מחר אתם לא החברות הכי טובות,‬ ‫אחד מכם עובר לגיהינום של "ברוש".‬
‫[הודעה קולית]‬ ‫דין שיימן, זה פרדי סוסן. זוכר אותי?‬
‫[דניאל] תביאי אותו לפה.‬
‫[תיפוף איטי ורווי מתח]‬
‫[דניאל] פרדי.‬
‫אני עליזה.‬
‫פרדי סוסן.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫מצחיק.‬
‫וואלה.‬
‫ליצן גדול אתה.‬
‫[עליזה] מי אתה?‬
‫[תיפוף איטי ורווי מתח נמשך]‬
‫האמת, לא…‬
‫לא ממש רוצה לדבר על זה ליד האישה,‬ ‫זה לא מכובד.‬
‫זה בסדר, אני לא אישה. אתה יכול…‬
‫את אישה.‬
‫אני אישה. דבר.‬
‫אתה חייב לי 380 שקל.‬
‫מה?‬ ‫-אה-הא.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-רציני לגמרי.‬
‫על המשלוחים של הצינורות, זוכר?‬
‫[עליזה] צינורות?‬ ‫-אה-הא.‬
‫[דניאל] מה? איך הגעת לזה?‬
‫מה איך הגעתי?‬
‫הסחורה, הבלדר, 20 שנה ריבית.‬
‫שלוש מאות שמונים שקל.‬
‫אוקיי, בסדר. לא, אני…‬
‫אני יכולה להעביר לך ב"ביט"?‬ ‫[פרדי צוחק]‬
‫צוחקים איתכם, מה יש לכם? צחוקים.‬
‫תשתחרר, מה יש לך? תשתחרר.‬ ‫-מה יש לך?‬
‫[פרדי] מה? קומיקאי, לא?‬ ‫-אז…‬
‫מאיפה אתם מכירים?‬
‫איך אנחנו מכירים, דין?‬
‫דניאל.‬ ‫-אה, דניאל. כן.‬
‫אני ופרדי היינו ביחד ב…‬
‫עבדנו בשיפוצים.‬
‫[פרדי] אה, כן.‬
‫בניינים.‬
‫אה, בשיפוצים?‬
‫אוקיי.‬ ‫-[פרדי] מזמן.‬
‫אה… אני אלך לעשות פיפי.‬
‫[דניאל נאנח]‬
‫[צעדים מתרחקים]‬
‫אחלה אישה מצאת לך.‬
‫מה אתה לחוץ? מה יש לך?‬
‫מה… מה איתך? מה…‬
‫מה אתה עושה עכשיו בחיים?‬
‫מנעולן נוסע.‬
‫אתה?‬
‫היית מאמין?‬
‫אשכרה.‬
‫יצאת מהבלגנים.‬
‫תגיד, מה עם אמא שלך? עם אמא ואמא ואמא?‬
‫ברוך השם, ברוך השם ונפטרה, עליה השלום.‬
‫מצטער לשמוע.‬
‫אה-הא…‬
‫מה עם אמא שלך?‬
‫ברוך השם.‬
‫[רחשי צעדים מבחוץ]‬
‫[בכי תינוק מבחוץ]‬
‫רוצה סיגריה?‬
‫לא, תודה, האישה מחכה לי בחוץ.‬
‫יאללה, גבר, סלמאת. טוב לראות אותך.‬
‫ו… נתראה בשמחות, כמו שאומרים, הא?‬
‫ואני נשבע לך,‬
‫באמת באתי לצחוק.‬
‫כיף שבאת.‬
‫[צופר מכונית מבחוץ]‬
‫תגיד, אתה…‬
‫אתה בקשר עם מישהו מהתקופה?‬
‫עם מי שחי, אתה יודע.‬
‫חצי נרצחו…‬ ‫-חצי נרצחו?‬
‫כמה בכלא.‬
‫תגיד, אתה זוכר את השטויות האלה של…‬
‫של חלי? איך זה היה?‬
‫עם האחוזים?‬ ‫-תשעים ושישה אחוזים שישרדו, כן?‬
‫אוקיי.‬ ‫-כן…‬
‫כנראה היא ידעה על מה היא מדברת זאתי, הא?‬ ‫-כן.‬
‫כן. [שואף אוויר ונושף]‬
‫לא כולם החליפו תעודות זהות.‬
‫סבבה.‬
‫טוב לראות אותך, ליצן.‬
‫תגיד, אתה יודע מה…‬
‫מה עם זורו?‬
‫אתה שואל אותי?‬
‫אין לי מושג.‬
‫כלום?‬ ‫-לא.‬
‫נראה לי אם אתה לא יודע איפה הוא,‬ ‫אז הוא בטח גם מתחת לאדמה.‬
‫שמור על עצמך.‬ ‫[מוזיקה חרישית]‬
‫הא?‬
‫מה?‬ ‫-שמור על עצמך.‬
‫סבבה.‬
‫נתראה, דניאל.‬
‫ביי, פרדי.‬
‫[מוזיקה ממשיכה]‬
‫[ציוץ ציפורים מבחוץ]‬
‫[רחש בית הסוהר ברקע]‬
‫[סוהר בכריזה] בוקר טוב אגף א'.‬ ‫עשר דקות התארגנות לספירת בוקר.‬
‫היי.‬
‫מה יש לך? אתה מפחד ממני?‬
‫בסדר.‬
‫וואלה, בסדר, ארנב.‬ ‫אבל זה תא קטן, מתישהו לא יהיה לך ברירה.‬
‫[דלת נפתחת]‬
‫[סוהר] בוקר טוב, ילדים. עשיתם שולם?‬
‫[מוזיקת פתיח]‬
‫- ילד רע -‬
‫[מוזיקה נפסקת]‬
‫[דין] סבתא, אני בתא עם פסיכופת חולה נפש.‬ ‫-[סבתא בטלפון] אתה צריך להירגע עכשיו,‬
‫ואני אבדוק רגע מה אפשר לעשות, בסדר?‬
‫אתה שומע אותי?‬ ‫-כן.‬
‫אני באה אליך לראות אותך, בסדר?‬
‫ופשוט אל תחזור לחדר שלך.‬
‫תמצא מקום אחר להיות בו.‬ ‫אני תכף אגיע, מתוק שלי.‬
‫ביי.‬
‫[נגינת גיטרה ושירה. ברקע קולות בכריזה]‬
‫[נגינת גיטרה, שירה ורחשי דיבורים]‬
‫דין, נכון?‬
‫תן לי לנחש. אהמ…‬
‫סחר בנשים?‬
‫לא? אוקיי.‬
‫טבח עם.‬
‫לא. מממ…‬
‫אחזקת סמים למטרות סחר.‬
‫מתחמם.‬
‫טוב, זהו, אני מתייאשת. איך הגעת לפה?‬
‫בלמבורגיני.‬
‫תגידי לי פעם הבאה אם את צריכה טרמפ,‬ ‫אני אאסוף אותך.‬
‫[נגינה ושירה ברקע]‬
‫תעלה?‬
‫כדאי לך. מרחב בטוח, אני מבטיחה.‬
‫תראה, יש סורגים, הכול.‬
‫לא נותן אמון בזולת.‬ ‫-אוקיי.‬
‫ואם זה רק אתה ואני?‬
‫את זה גם הזולת.‬
‫טוב.‬
‫נעשה דיל כזה, אתה יודע מה?‬ ‫תשתף איתי פעולה פעם אחת,‬
‫ואחר כך אני מניחה לך.‬ ‫-לשתף פעולה במה?‬
‫תרגילים, שתמיד עובדים.‬
‫איזה תרגילים?‬
‫אני יודעת שחלק גדול‬ ‫מהבעיות שלך בחיים זאת אמא שלך.‬
‫ותאמין או לא, אבל אתה לא מיוחד בזה.‬
‫תודה.‬ ‫-אין על מה.‬
‫[נגינת גיטרה קצבית]‬
‫אז בשביל זה אנחנו נעשה דבר כזה.‬ ‫אני אשב פה מולך,‬
‫ובמשך כמה דקות אני אהיה אמא שלך.‬
‫כדי שתוכל להגיד לי כל מה שיושב לך על הלב.‬
‫מה, למה זה מצחיק?‬
‫אפילו אמא שלי לא יכולה לעשות את אמא שלי.‬ ‫-וואלה.‬
‫עד כדי כך המצב גרוע?‬
‫כן.‬
‫אוקיי, אם לא אמא שלך,‬ ‫אני גם יכולה להיות סאני ברכה.‬
‫מאיפה את יודעת על סאני?‬
‫[דניאל] באמת קוראים לו סאני, מה אני אעשה?‬
‫סאני ברכה, לא חשוב שמות.‬
‫שמות כאלה… כאילו ההורים קוראים לו…‬
‫"איך נקרא לו? בוא נעשה לו שם בעייתי."‬ ‫[קהל צוחק]‬
‫מה זה "סאני"? מה אתה רוצה שהילד הזה יהיה?‬
‫סאני? מה, הוא אופנוע? מה זה השם הזה?‬ ‫[צחוק]‬
‫סאני.‬
‫[דלת נפתחת]‬
‫[מורה לתיאטרון] לושה!‬ ‫-מה?‬
‫בוא רגע, כפרה עליך. בוא שב פה.‬
‫שב רגע.‬
‫היי.‬
‫דין, תכיר.‬
‫סאני ברכה.‬
‫[לושה מגחך] מה סאני ברכה?‬
‫דבר אליו. תגיד לו מה אתה חושב‬ ‫על זה שהוא עשה אותך פושע.‬
‫סאני לא עשה אותי פושע. היינו…‬
‫היינו חברים בדם.‬
‫[מוזיקת קאנטרי קצבית נמרצת]‬
‫[דין] סאני הציל אותי משעמום של החיים.‬ ‫כי וואלה…‬
‫פתרת אתמול ברבע שעה את זה, מה יש לך?‬
‫[עצבני] אין לי כלום.‬
‫[מוזיקת קאנטרי נמשכת]‬
‫לא היה לי איפה להיות,‬ ‫עם מי להיות ומה לעשות.‬
‫הייתי די בזבל.‬
‫וסאני…‬
‫[מוזיקה נפסקת]‬
‫סאני חי את החלום.‬
‫גם פושע, גם מפורסם בכל העיר,‬
‫גם טוב לב.‬
‫לא היה לו אבא.‬
‫כמוני.‬
‫ואמא שלו חצי כוח איתנו. כמוני.‬
‫קיצר, היה הילד הכי גנב שראיתי בחיים שלי.‬
‫זה היה המאץ' הכי גרוע.‬ ‫אמרתי, "טוב, אני חייב לפגוש אותו". [צחוק]‬
‫הרגשתי שאני חייב לפגוש אותו.‬
‫רצית להיות כמוני. ברור, מה זה?‬
‫[דין] בטח. תראה איזה יפה ואצילי אתה עם ה…‬ ‫[אסירים צוחקים]‬
‫עם הכובע של הפנתר והגלימת מלך הזאת.‬
‫והחצ'קון פה על האף.‬
‫אבל וואלה, כן. רציתי להיות כמו סאני.‬
‫אבל סאני לא היה פתי. הוא לא…‬ ‫הוא לא היה מתחבר לכל אחד.‬
‫ידעתי שאם אני אבוא אליו ואגיד לו,‬ ‫"שומע, סאני, אני רוצה להיות כמוך",‬
‫הוא יצחק עליי.‬
‫אז מה עשיתי?‬
‫מה, איך פוגשים גנב?‬
‫עושים פרצה, והוא מגיע.‬
‫[קהל צוחק]‬
‫קיצר, הפצתי שמועה שאני גם גונב,‬ ‫והוא הגיע אליי.‬
‫נהיה נעים. [צחוק]‬
‫אווירה קרירה השתחררה. פתאום כזה…‬ ‫[מחקה התלהבות]‬
‫פתאום כזה, "ספר לנו עוד על הגניבות".‬ ‫[קהל צוחק בהתלהבות]‬
‫[מוזיקה קצבית]‬
‫[חריקת בלמים]‬
‫[לתיפוף מתלווה נגינת גיטרה]‬
‫שמעתי עליך.‬
‫אבל לא דמיינתי אותך כזה קטן.‬ ‫-קטן ולבן זה ברכה בעסק שלנו.‬
‫הפרצוף הזה, החמוד,‬
‫גונב לך את כל מה שצריך.‬
‫[נגינת הגיטרה נמשכת]‬
‫יאללה.‬
‫תקשיבו, זה היה חיבור מהגיהינום.‬
‫תקשיבו טוב, זה היה מאץ',‬ ‫אחד הרעים בחיים שהיו לי.‬
‫מסתבר שהוא היה גנב, אבל מקצוען ברמות.‬
‫קיבלתי חונך הכי שלילי‬ ‫שהיה לי אי פעם בחיים.‬
‫היינו גונבים בממוצע, אני לא מגזים,‬
‫שישים ארנקים ביום. [צחוק]‬
‫סטטיסטית, דפקתי פה‬ ‫למישהו שאתם מכירים את הארנק, סבבה? [צחוק]‬
‫ואני לא מצטער על זה.‬
‫[קהל צוחק]‬
‫אל תשפטו אותי, כבר נשפטתי. תקשיבו טוב.‬ ‫[קהל צוחק]‬
‫משקפי שמש, כרטיסי אשראי, מוצרי חשמל.‬
‫אחרי שלושה חודשים כבר בניתי לאמא שלי‬ ‫בריכה בחצר עם מזרקה של תינוק משתין.‬
‫בקשת.‬
‫[צחוק האסירים משתלב בצחוק הקהל]‬
‫היינו כל בוקר הולכים למימדיון.‬ ‫אני וסאני הולכים למימדיון.‬
‫מתפלחים למימדיון,‬ ‫הוא היה עושה לי סולם גנבים.‬
‫מסתבר שיש לזה הסבר למה זה…‬ ‫אבל הוא היה עושה מקצועי כזה…‬
‫"בוא תראה איך עושים את זה באמת."‬
‫[קהל צוחק בהתלהבות]‬
‫הכניס אותי לתוך המימדיון,‬ ‫הייתי נכנס לתוך המימדיון, תקשיבו,‬
‫ילד… נראה הכי תמים. עכשיו אני נראה תמים.‬ ‫כולם, "איזה חמוד",‬
‫הייתי נכנס שם, דופק ארנקים, זורק לו החוצה.‬
‫מכל הבא ליד. שם כפכפים, בלי ערכים.‬
‫אחי, עולה איפה שהמגלשות, עוקף.‬ ‫"אני הייתי קודם"…‬
‫לוקח ארנק, ממשיך.‬ ‫משם היינו הולכים ללונה פארק.‬
‫יש בלונה פארק מקום כזה להתפלח.‬
‫עולים על העמוד,‬ ‫יש שם כזה חומה עם שברי זכוכיות.‬
‫וואי, איזה קשה לעבור את זה.‬ ‫אתה עושה ככה, אתה בתוך הלונה פארק.‬
‫ואז בתוך הלונה פארק,‬ ‫היינו מגיעים עם קפוצ'ונים,‬
‫לא חשודים בכלל.‬
‫הלונה פארק זה היה פשוט כל יום אותו דבר.‬ ‫היה שם מתקן שקוראים לו "טא גא דא",‬
‫מישהו שמע על זה?‬
‫יש שם צלחת כזאת שכזה… שיש שם שירים כאלה,‬
‫ואנשים לפני שהם נכנסים,‬ ‫הם מפקידים את התיק במין קופסה פתוחה כזאת,‬
‫מאוד בטיחותי,‬
‫והם עולים לשמונה דקות, מדוד על השעון,‬ ‫שהם לא יכולים לרדת מהדבר הזה.‬
‫מה שקורה בפועל זה שהם מתחילים ליהנות,‬ ‫"איזה כיף" וזה,‬
‫ואז הם רואים אותנו גונבים להם את ה…‬ ‫והם לא יכולים לעשות כלום.‬
‫גם שירים של הניינטיז…‬
‫[שר שיר ניינטיז]‬
‫ואנחנו בינתיים מפרקים להם‬ ‫את התיקים בפנים שלהם. [ממשיך לשיר. צחוקים]‬
‫והם רואים את זה על המתקן, "יא בן זונה!"‬
‫וזה לא היה נגמר פה. מתוך הארנקים שגנבנו,‬
‫נהיה לנו גם מנויים לכל מיני בריכות.‬
‫כולם זקנים שם. כל מיני זקנות‬ ‫ששוחות עם הראש בחוץ. "אוי, רוחל'ה, איזה…‬
‫"כיף לראות שיש פה קצת צעירים." [צחוק]‬
‫כיף גם לראות אותך, גברת. [צחוק]‬
‫איך שהיא מסתובבת, לוקח לה את הארנק.‬ ‫איך אהבתי את הארנקים של הזקנות.‬
‫סליחה, חבר'ה. סליחה, אלוהים, בסדר? אני לא…‬ ‫[צחוק]‬
‫זה כבר "היה היה". יאללה, בקיצר… [צחוק]‬
‫לוקח את הארנק של הזקנה,‬
‫זה ארנקים קובייה כאלה שגם…‬ ‫הזקנות תמיד יש להן תופעה גם,‬
‫הן היו רושמות את הקוד הסודי שם בפנים.‬ ‫"לא לשכוח, רוחל'ה, 4582."‬
‫כשהיה יוצא לנו ארנק כזה,‬ ‫איך היינו מתרגשים. יו! [משמיע קול שמחה]‬
‫מחבק אותו. [משמיע קול נשיקה]‬ ‫הייתי אומר לו, "יש!",‬
‫והוא כזה, "אל תפתח פה לשטן".‬ ‫אנחנו השטן, יא גנוב, לא הבנת? [צחוק]‬
‫[דין] אבל אז…‬
‫אז באה החמדנות והתעוזה.‬
‫[נגינת גיטרה]‬
‫ההורים המליינים של החבר הג'ינג'י שלי‬
‫לקחו את כל המשפחה לחופשה באיי סיישל.‬
‫[השיר !Eeee wow‬ ‫מאת Alligator Ladies מתנגן]‬
‫ואני… שמתי עין על משהו‬ ‫שאבא שלו מחביא בבוידעם.‬
‫מה זה, "משהו"?‬
‫[מנוע האופנוע נכבה]‬
‫[השיר !Eeee wow ממשיך להתנגן]‬
‫[נהמת האופנוע ברקע]‬
‫[שיר ממשיך להתנגן]‬
‫[נהמת האופנוע מתגברת]‬
‫[השיר דועך]‬
‫[דין זועק משמחה] כן!‬
‫[השיר מתחלף במוזיקת חלום]‬
‫[דין] היינו אימפריה.‬
‫אבל יותר מזה, היינו חברים.‬
‫סאני ואני היינו אחים, שותפים,‬
‫בדם.‬
‫ועם הכסף שהיינו עושים‬
‫היינו קונים שקיות אקסטה‬ ‫שאני הייתי מפזר בבית ספר,‬
‫כי אף אחד לא חשד בי,‬ ‫וגם הילדים ידעו שאני לא אזיין אותם.‬
‫[מוזיקה נמשכת]‬
‫[מוזיקה דועכת]‬
‫[נהמת אופנוע מתקרב]‬
‫[מכבה מנוע]‬
‫אתה תעיף את הידיים שלך מהבן שלי!‬ ‫-מה את עושה?‬
‫מה יש לך?‬ ‫-עוף הביתה! [צורחת] תעוף הביתה עכשיו!‬
‫[תמרה] טוס, טוס מכאן.‬
‫טוס מפה!‬ ‫-[סאני] וואלה, יופי.‬
‫[מתניע אופנוע]‬
‫[רחשי דיבורים]‬
‫[קול עמום בכריזה]‬
‫[דין] יפתח פטל אדום, מה…‬
‫מה קורה?‬
‫אני בסדר, אחי. מה… מה איתך?‬
‫טוב, אני בטוב.‬
‫איך אתה? אתה מסתדר פה?‬
‫בטח.‬
‫כולם פה הבינו שלא כדאי להתעסק איתי.‬
‫ניסו?‬ ‫-ניסו. לא ינסו שוב.‬
‫[ברקע קולותיהם של פרדי ושל האימהות שלו]‬
‫אני קיבלתי להדריך את הקבוצה של הגימלים,‬ ‫אהמ…‬
‫הבית ספר דפוק. הכול אותו חרא רגיל.‬
‫יופי. טוב לשמוע.‬
‫[קול עמום בכריזה]‬
‫מתי אתה אמור לצאת?‬ ‫כאילו, לשמור לך מחברות וכזה?‬
‫תשמור.‬
‫[צעדים מתקרבים]‬
‫יאללה, זהו, נגמר הזמן.‬
‫מה? רגע…‬ ‫-זהו.‬
‫אבל סבתא שלך פה בחוץ, לא תראה אותה?‬ ‫-סבתא שלי פה? איפה?‬
‫כן. ראיתי בדקו אותה,‬ ‫כי היא הביאה לך דברים.‬
‫סבתא!‬
‫[סבתא צוחקת בשמחה]‬
‫סבתא.‬
‫[נגינת צ'לו עצובה]‬
‫מה, סבתא?‬
‫מה, נגמר האוכל בירושלים?‬ ‫-בצורת. [סבתא צוחקת]‬
‫פעם ראשונה אני מביאה דברים לנכד שלי בכלא,‬
‫אז אני מקווה שבחרתי נכון.‬
‫הכרית שלך מהבית של אמא.‬
‫וגם הבאתי קורנפלקס, אבל לא נתנו לי להכניס.‬
‫איזה סוג הבאת?‬
‫בדקת?‬
‫התייעצנו עם שני עורכי דין,‬ ‫וגם עם זה ששלח אותך אז לחורש,‬
‫והם אמרו שהשגנו את הכי סביר שאפשר.‬
‫אוקיי, אז חשבתי שאולי אני…‬
‫אני אבוא לגור אצלך. ככה אני לא אסתבך.‬
‫זה לא…‬ ‫-אני אהיה פיקס, אני מבטיח.‬
‫אמא אמרה לך שאני חולה, נכון?‬ ‫-היא לא המציאה?‬
‫[צלצול בכריזה]‬
‫[קול עמום בכריזה]‬
‫את תהיי בסדר?‬ ‫-בטח שאני אהיה בסדר.‬
‫בטוח?‬ ‫-בטח שבטוח!‬
‫תקשיב לי,‬ ‫שום שופט לא ישלח אותך עכשיו הביתה‬
‫עם תיק של סחר סמים.‬
‫הם אומרים שהדבר הכי טוב עכשיו לעשות‬
‫זה שתתנהג מעולה,‬
‫ואז אולי יקצרו לך בכמה חודשים.‬
‫מה, "כמה חודשים"? אני רוצה הביתה עכשיו.‬
‫אהוב שלי…‬
‫אתה יכול לקחת אוויר?‬
‫[מוזיקה חרישית]‬
‫ולנסות להסתגל, ולא לעשות שטויות?‬
‫אתה יכול?‬
‫בשבילי?‬
‫תיקח אוויר.‬
‫[נגינת צ'לו עצובה]‬
‫[קרקוש מפתחות על רקע המוזיקה]‬
‫[רחש דיבורים. ברקע נגינת הצ'לו נמשכת]‬
‫[ציוץ ציפורים]‬
‫[נגינת הצ'לו מתגברת]‬
‫[צלצול בכריזה והודעה עמומה.‬ ‫נגינת הצ'לו נעלמת]‬
‫אי אפשר לא לריב שם בבית סוהר.‬ ‫כי גם בחוץ, על מה אתה נאמן לאנשים?‬
‫על מה אנשים מתחברים אחד עם השני?‬ ‫תחביבים, תחומי עניין…‬
‫אתה אוהב להמר,‬ ‫הוא אוהב להמר, יש חברויות שם. [צחוק]‬
‫בבית סוהר, אנשים… יש לך…‬ ‫כופים עליך את החברויות.‬
‫"זה בן עיר שלך.‬ ‫אם הוא קופץ קטלה, אתה לא קופץ איתו?‬
‫"רק שאני אדע איזה בן אדם אתה."‬
‫מה אכפת לי מאנשים מהעיר שלי?‬ ‫[קהל צוחק]‬
‫"מה, זה בני עיר שלך.‬ ‫ככה תפקיר את הבני עיר שלך?"‬
‫[קהל צוחק]‬
‫יש את הבן חדר.‬
‫"הוא בן חדר שלך.‬ ‫דבר אליו יפה, תהיה איתו בשלום."‬
‫עזוב שהוא אונס אותך בלילה,‬ ‫לא אכפת להם. "זה בן חדר שלך."‬
‫[צחוק הקהל מתחלף בצחוק האסירים]‬
‫למשל, הבן חדר שלי, מוגלי-טוגלי,‬
‫שאוהב לפצח ראשים של ילדות עם סלע,‬ ‫ככה נראה לי לימדו אותם במדבר באפריקה.‬
‫ככה מראים אהבה. אין משהו אחר.‬ ‫-חלאס עם זה, דין. חלאס.‬
‫ספר על בית ספר. איך היה לך בית ספר?‬
‫בית ספר? הייתי מצטיין. [אסירים צוחקים]‬
‫[מורה] במה הצטיינת?‬
‫חשבון.‬
‫[אסירים צוחקים]‬
‫נשבע לך.‬
‫כיתה ד' עברתי בית ספר, כן?‬
‫אז אני נכנס ביום הראשון,‬
‫כולי כזה ביישן עם התיק על הגב, ראש ברצפה.‬ ‫[מוזיקה קצבית]‬
‫פתאום אני רואה שם בחורה בשם אושרית.‬
‫נכלולית כזאת, רזה כמו זוהר ארגוב. [צחוק]‬
‫אז היא באה אליי מאחורה ואומרת לי…‬
‫"חדש!" [צחוק]‬
‫"חדש!" ההוא שלידי מלחיץ אותי,‬ ‫"אל תסתובב אליה".‬
‫מה זה, "אל תסתובב אליה"?‬ ‫אני רוצה לראות במה מדובר.‬
‫אתה יודע, אני גם לא מכיר אותה, לא נעים.‬
‫הוא מכניס אותי לקונפליקט שם.‬
‫והיא ממשיכה שם, "חדש!"‬ ‫[קהל ממשיך לצחוק על רקע התיפוף]‬
‫וההוא מתעקש, "אל תסתובב". אמרתי לו,‬
‫"אני מסתובב, אחי. סליחה."‬ ‫אז הוא אמר לי בייאוש…‬
‫"תעשה מה שאתה מבין."‬
‫[קהל צוחק]‬
‫הסתובבתי אליה, נשבע לכם, אני לא משקר,‬ ‫היא הסתכלה לי בתוך העיניים ואמרה לי כזה…‬
‫"רוצה למכור לי שיערה מהביצים בעשר שקל?"‬
‫"מה?" וההוא לידי,‬ ‫"אמרתי לך לא להסתובב אליה".‬
‫וואלה, זיהיתי פה עסקה טובה.‬
‫אמרתי לה, "סגור, אני אביא לך בהפסקה".‬
‫אם היה לי, באותו רגע הייתי מביא לה.‬
‫"תראי לי שיש לך עשר."‬ ‫הייתי בטירוף. אבל לא היה לי.‬
‫אם היה לי, הייתי תולש במקום ומביא לה.‬
‫אז מה עשיתי?‬
‫הלכתי לעוד אחד שאני מכיר מהבית ספר,‬ ‫אמרתי לו…‬
‫"תדהר…" הוא אומר לי, "מה?", אמרתי לו,‬
‫"אתה יכול למכור לי‬ ‫שיערה מהביצים בחמש שקל?"‬
‫הוא אמר לי, "זה לאושרית, אה? זין."‬
‫אמרתי לו,‬ ‫"נו מה אתה מתערב לי עכשיו בעסקה?"‬
‫הוא אומר לי, "בוא".‬ ‫הלכנו מאחורי הבוטקה של איגור,‬
‫ואיגור קלט אותנו. "אושרית הזאתי…"‬
‫הוא הוריד את המכנסיים ואמר לי משהו…‬ ‫-שלא ציפיתי.‬
‫הוא שאל אותי…‬
‫"אתה רוצה לבחור?"‬
‫"האמת שלא חשבתי על זה, אבל את האמת,‬ ‫כשאתה אומר, אז תביא את זאת.‬
‫"לא, לא, זאת. היית שם.‬ ‫זאת, זאת נראית יפה. זאת."‬
‫בחרתי לאושרית משהו יפה, סמלי,‬
‫אבל בגלל שיש לי תודעת שירות,‬ ‫אמרתי לתדהר, "מה, נביא לה את זה ככה?‬
‫"בוא נעטוף לה את זה."‬ ‫תלשתי דף מהמחברת, קיפלתי לארבע,‬
‫שמתי את השיערה מהביצים בפנים,‬ ‫רשמתי, "לאושרית" וציירתי תלתל כזה.‬
‫ניגשתי אליה בהפסקה…‬ ‫-"בואי, בואי." [תיפוף נמשך]‬
‫והיא כזה הסתכלה עליי, "מה, הבאת?"‬
‫ילדה מקסימה, מאוד נשית כזאת. [צחוק]‬
‫הבאתי לה את המעטפה.‬ ‫עכשיו, המשוגעת הזאת פתחה ישר.‬
‫לא אמרה לי, "בוא הצידה" או משהו.‬ ‫מול כולם. כאילו, יודעים שהיא…‬
‫היא הסתכלה,‬
‫אמרה לי,‬
‫"זה של תדהר, אה, יא זין? תחזיר את הכסף."‬
‫[קהל מריע] איזה מלך!‬
‫[תשואות ושריקות]‬
‫[אסיר קורא] גדול אתה, גדול.‬
‫[מחיאות כפיים ותיפוף ממשיכים]‬
‫[מוזיקה נעלמת. ציוץ ציפורים. פכפוך מים]‬
‫יאללה איתך, תגיד כבר משהו.‬
‫[נקישות מתכתיות]‬
‫[אסיר 1] הלו!‬
‫ברוס לי הקטן לא שמע אותך עושה שריף חלי.‬
‫תעשה שריף חלי.‬
‫[אסיר מבחוץ צוחק]‬
‫[זורו] מה, עשית חיקוי של חלי?‬
‫יאללה, שפוך. תראה.‬
‫[אסיר 2] נו, תן!‬
‫[מחקה את חלי] "סכינים נכנסות לאגף‬ ‫רק אם יש להן כוונות טובות."‬
‫"כל ספירה‬
‫"מתחילה מאפס."‬
‫[אסיר 1] אמרתי לך!‬
‫תעשה, תעשה את הבדיחה על הכושי.‬
‫[צלצול בכריזה]‬
‫[סוהר בכריזה] אגף ב', עוד חמש דקות ספירה.‬
‫עשית חיקוי שלי?‬
‫[דלת ברזל נטרקת מרחוק]‬
‫סתם.‬ ‫-[זורו] תראה.‬
‫אין מה, זה היה סתם בדיחה.‬
‫תעשה, תראה לו. נו, זה היה טוב.‬
‫"כושי לא אוהב סופר מריו."‬
‫תראה.‬ ‫-[פרדי] תעשה את הכושי!‬
‫[מחקים קולות קוף]‬
‫[שר] "בג'ונגל טוגלי-מוגלי מפצח הילדות!"‬
‫[אסירים צוחקים]‬
‫תראה. תהיה גבר.‬
‫לא מראה לך.‬
‫תראה, יא פחדן.‬
‫[באיום] מה תעשה?‬ ‫תשבור לי ת'ראש עם קופסת שימורים?‬
‫[מוזיקה קצבית. אסירים מעודדים]‬
‫[אסירים שרים] "בג'ונגל טוגלי-מוגלי‬ ‫מפצח הילדות!"‬
‫[מוזיקה וקריאות עידוד נעלמות]‬
‫[נגינת גיטרה עדינה]‬
‫[זורו] אני מבין למה אתה שונא אותי.‬
‫כי הרגתי אותה.‬
‫וזה לא עושים.‬
‫אבל אני נשבע לך,‬ ‫היא הבן אדם האחרון שאני אהרוג.‬
‫[נגינת גיטרה מתגברת ואז נעלמת]‬
‫אבל למה?‬
‫לא יודע.‬
‫[נגינת הגיטרה מתחדשת]‬
‫ואיך אתה יודע שזה לא יקרה שוב?‬
‫כי אני יודע.‬
‫כי אתה פה עכשיו.‬
‫תתחדש על הכרית. [מוזיקה נעלמת]‬
‫הכרית!‬
‫תביא את התירס שלך.‬
‫קח.‬
‫לא…‬
‫[צלילי פסנתר]‬
‫[נגינת פסנתר רכה]‬
‫[צוחקים בקול]‬
‫[זורו] הרג אותי, יא אללה.‬
‫[דין] מי?‬
‫יעני אתה עובד קשה. [צוחק]‬
‫[צוחקים]‬ ‫[דין] כן?‬
‫[זורו] וואה…‬
‫[ציוצי ציפורים. נגינת הפסנתר נמשכת]‬
‫זורו.‬
‫מה?‬
‫אני מצטער שיצאתי זבל.‬
‫מוגלי-טוגלי, הא?‬
‫הכול בסדר. מה שהיה, היה.‬
‫טוב מאוד.‬
‫[נגינת הפסנתר מתחלפת‬ ‫בנגינת גיטרה אופטימית]‬
‫- ינואר -‬
‫- פברואר -‬
‫- מרץ -‬
‫- אפריל -‬
‫[זורו] תבקש מחלי לצאת,‬ ‫היא יודעת שסבתא שלך הייתה הבן אדם שלך.‬
‫[דין] לא רוצה.‬
‫למה? זה סבתא שלך. לוויה זה חשוב מאוד.‬
‫לא רוצה, אומר לך. עצוב מדי.‬
‫איזה לבן מניאק אתה, תאמין לי.‬
‫[צוחקים]‬
‫אחד-אחד.‬
‫[השיר I Know It's Mine‬ ‫מאת עוזי רמירז מתנגן]‬
‫[אסיר 1] לושה, תן פה, תן!‬ ‫[המולת משחק]‬
‫[אסיר 2] פרדי!‬
‫[אסיר 3] פרדי, תן פס! פרדי!‬
‫[שיר ממשיך להתנגן ברקע]‬
‫[פרדי] תן לי פה, תן לי פה גובה!‬ ‫-תן לי!‬
‫[אסיר 4] תן פה!‬
‫- אפריל -‬
‫נו, יאללה, משהו קטן.‬
‫די נו, המפקדת. לא מתאים.‬ ‫-שיימן,‬
‫שפוך, שפוך, אין לך ברירה.‬
‫[דין מחקה את חלי]‬ ‫"תשעים ושישה אחוזים שתחזרו לפה,‬
‫"כי אתם אהבלים, חסרי תועלת,‬ ‫עם מוח קטן, קטן, קטן."‬
‫[שיר ממשיך להתנגן]‬
‫[זורו] איך קוראים לו?‬
‫לא יודע, אומר לך.‬ ‫-מי לא יודע איך קוראים לאבא שלו?‬
‫וואלה, לא רוצה לדעת,‬ ‫למה אמא שלי אומרת שהוא ניסה להרוג אותנו.‬
‫לא צוחק איתך.‬
‫איך ניסה?‬
‫כל פעם אחרת.‬
‫מה, אז לא פגשת אותו אף פעם?‬
‫פעם אחת הלכתי אליו. מצאתי את הכתובת שלו‬ ‫באיזה מחברת של אמא שלי.‬
‫באתי עם שתי חברים.‬ ‫דפקנו בדלת מסטולים מהתחת.‬
‫ההוא פותח לנו, ותוך שנייה מתפוצץ עלינו.‬
‫"אתם הדפוקים שזורקים לי ביצים על האוטו?‬ ‫הא, יא עלובים דפוקים?‬
‫"עופו או שאני קורא למשטרה!"‬
‫וזהו.‬
‫איזה דפוק.‬ ‫-כן.‬
‫[דין] נו, נו!‬
‫[זורו] איזה חמור. מה יש לו, אחי, עם ה…‬ ‫-[דין] הנה, הנה!‬
‫נו! תשמע, אני לא יכול. זה…‬
‫איך משחקים בזה, אחי? מה זה הדבר הזה?‬ ‫-אמא שלי הייתה משחקת בזה פעם מלא.‬
‫[המולה מבחוץ]‬
‫[אסירים צועקים, דופקים על סורגים ושורקים]‬
‫[אסיר 1] רבאק, איזה כוסית זאת.‬
‫[המולה נמשכת]‬
‫[סוהרת] סתמו!‬
‫[סוהרת] בנות, בואו לפה.‬ ‫בואו. אני אסביר לכן…‬
‫[צרחות בהלה]‬
‫[מוזיקת קאנטרי קצבית]‬
‫[זורו] דין.‬ ‫-שווה כל שנייה בבידוד.‬
‫[מוזיקת קאנטרי נמשכת]‬
‫[מוזיקה נעלמת על רקע התשואות]‬
‫קודם כול, התחלתי להופיע קצת בבית סוהר וזה…‬
‫היה שם חוג דרמה כזה.‬
‫[קהל צוחק]‬
‫[צחוק מתחדש]‬
‫היה לי את זה.‬
‫[קהל צוחק]‬
‫קיצר, הייתי שמה בבית סוהר,‬
‫התגלגלו הימים. התחלתי ככה…‬ ‫בבית סוהר היו שולחים אותי לחוג דרמה.‬
‫הייתה שם… המנהלת התאהבה בי.‬ ‫הייתי כמו הבן שלה.‬
‫הייתי מחקה אותה.‬ ‫היא שמעה מהסוהרים שאני מחקה אותה. [צחוק]‬
‫באו יום אחד כל הסוהרים,‬
‫הקיפו לי את החדר עם אלות. "צא החוצה!"‬
‫הייתי בטוח שהולכים לתת לי מכות של החיים.‬
‫לקחו אותי לחדר של המנהלת,‬ ‫היא הושיבה אותי ככה, איזה 20 סוהרים במעגל.‬
‫"שמעתי שאתה עושה חיקוי שלי."‬
‫[קהל צוחק בהתלהבות]‬
‫אחד לאחד.‬
‫[קהל צוחק בהתלהבות יחד איתו]‬
‫אמרתי לה, "אני?‬
‫"שמעת לא נכון."‬
‫"אם אתה לא עושה חיקוי שלי,‬ ‫אני זורקת אותך לאגף 2."‬
‫זה אגף של מחבלים.‬
‫[קהל צוחק]‬
‫אמרתי לה,‬
‫"אבו-לאווה! [קהל צוחק]‬
‫"אל תחטט לי בתחת ותיגע באוכל, אבו-לאווה!"‬ ‫[קהל צוחק]‬
‫והיא נקרעת… [מחקה צחוק פרוע]‬
‫[זעקת צחוק פרועה]‬
‫[קהל צוחק]‬
‫היא אומרת לי, "בואנה, אתה מצחיק".‬ ‫והתחלתי להצחיק שם את החבר'ה.‬
‫הייתי מצחיק. וגם היה כמה פעמים‬ ‫שחשבתי שהולכים לדקור אותי.‬
‫פעם אחת ישבו, כולם עישנו שם באנגים.‬ ‫קססות של בית סוהר זה פאקט על בוף.‬
‫[קהל צוחק]‬
‫פאקט טבק על בוף,‬ ‫קססה הכי מגעילה בעולם. כולם…‬
‫ומתוך הסטלה התחלתי לעשות להם חיקויים.‬ ‫הייתי עושה כזה סיפורים בחרוזים.‬
‫דברים מפגרים, אחי, של הניינטיז.‬
‫הייתי מספר להם…‬ ‫לא יודע למה אני כל כך מטומטם.‬
‫הייתי בא, עשיתי להם, "כל החבר'ה ברומניה…‬
‫[קהל צוחק ביחד איתו]‬
‫"היינו אני, ברטו, צ'יקו וחיים,‬
‫"עשינו סיבוב לגנוב אופניים.‬
‫[קהל צוחק]‬
‫"הלכנו כמה חבר'ה רומנים תותחים,‬ ‫אחד היה גונב אופניים 21 הילוכים." [צחוק]‬
‫אתה יודע, שם אין שום בידור. כולם נקרעים…‬ ‫[זעקת צחוק]‬
‫[קהל צוחק]‬
‫יום אחד בא אליי מישהו עם סכין,‬ ‫עושה לי, "בוא רגע לחדר".‬
‫אמרתי, "מה הוא רוצה ממני?" "בוא רגע."‬
‫הכניס אותי לחדר, פתח את הדלת,‬ ‫שם לונג על הדלת, הייתי בטוח ששוחטים אותי.‬
‫הוא אומר לי,‬ ‫"תעשה לנו 'כל החבר'ה ברומניה'".‬
‫[קהל צוחק ומוחא כפיים]‬
‫אמרתי לו, "מאיפה שמעת על זה?"‬
‫"שמעתי, יש שמועה באגף‬ ‫שאתה עושה סיפור בחרוזים."‬
‫אני אומר לו, "לא עושה לך את זה.‬ ‫באת לדקור אותי, מה זה הסיפור הזה?"‬
‫הוא שלף את הסכין,‬ ‫אמרתי לו, "כל החבר'ה ברומניה…"‬
‫זורו. [חבטת דלת ברזל]‬
‫מה קורה, חלי?‬
‫בוא איתי.‬
‫לאן?‬
‫יאללה, בוא.‬
‫מה קורה? הכול בסדר עם זורו?‬
‫בוא, דין. בוא.‬
‫איפה זורו?‬
‫תודה רבה.‬ ‫-מה העניינים, חלי?‬
‫שישו ושמחו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫שאתה הולך הביתה.‬
‫מה?‬
‫קיצצו לך חודשיים.‬
‫מזל טוב.‬
‫תארוז צ'יק-צ'אק. הזינזאנה מחכה לך בחוץ.‬
‫איפה זורו?‬
‫עובדת סוציאלית.‬
‫זה לא הזמן לסנטימנטים.‬ ‫קדימה, הזינזאנה מחכה לך בשער.‬
‫בלי רגשות מיותרים.‬
‫היידה, ילד.‬
‫לצאת לחיים.‬
‫זוכר מה אמרתי לך כשנכנסת לפה?‬
‫לא.‬ ‫-שאתה מאלה שחייבים לנצח את הסטטיסטיקה.‬
‫איזה סטטיסטיקה?‬ ‫-איזה?‬
‫לאן אני הולך?‬ ‫-דיברתי כבר עם אמא שלך.‬
‫אני לא יכול לחזור אליה.‬ ‫-היא יודעת, והיא דואגת לך לסידור.‬
‫דין,‬
‫הכול ברור לי,‬ ‫ואני לא אומרת שהולך להיות קל בחוץ,‬
‫אבל מיציתי את הכאב לב. יאללה.‬ ‫-מה יאללה, מה?‬
‫אני לא הולך בלי להגיד שלום לזורו.‬ ‫-מה אתה אומר?‬
‫כן, את יכולה לשפוך את כל הדברים שלך.‬ ‫-בוא לא נתבלבל, אתה תלך כשנגיד לך ללכת.‬
‫אני לא הולך בלי להגיד לו שלום!‬ ‫-תרגיע.‬
‫[צועק] לא הולך בלי להגיד לו שלום! לא הולך!‬ ‫-תרגיע.‬
‫לא מרגיע, יאללה!‬
‫לא אכפת לי! לא הולך בלי להגיד לו שלום!‬ ‫-הטריק הזה לא יעבוד, מטומטם.‬
‫תאסוף את כל הדברים שלך,‬
‫כי אתה הולך עכשיו הביתה.‬ ‫-לא אוסף!‬
‫[צועקת] אני אמסור לו שאמרת שלום!‬
‫לא הולך בלי להגיד לו שלום,‬ ‫מה את לא מבינה? לא הולך! לא הולך, נו!‬
‫[סוהר 1] בוא הנה, בוא.‬ ‫-מה באת?!‬
‫[סוהר 2] חלאס כבר, דין!‬ ‫-תרגיע, יא בן זונה! תשחרר!‬
‫[סוהר 2] אז תירגע!‬ ‫-[דין] תשחרר, כוס אמ-אמק!‬
‫[סוהר 2] אתה הולך עכשיו!‬ ‫[רעש חפצים נופלים]‬
‫[סוהר 2] עם הבגדים שלך או בלי!‬ ‫-[דין] תשחרר!‬
‫תשחרר, יא בן זונה! תשחרר!‬ ‫-ביי, דין.‬
‫עזוב, יא בן זונה! תשחרר!‬
‫בן זונה, תשחרר!‬ ‫-שקט!‬
‫[השיר I Know It's Mine מתנגן]‬
‫תשחרר, נו! תשחרר!‬
‫תוריד את היד, נו! עזוב!‬
‫[השיר I Know It's Mine ממשיך להתנגן]‬