DENNE SERIEN ER EN DRAMATISERING. NOEN NAVN OG HENDELSER ER FIKTIVE.
Be vennen din levere balltreet mitt.
-Hva? -Du har blitt god venn med Zorro.
Men vær forsiktig.
Den forrige cellekameraten hans, Shmuel Ben Achia, tok livet av seg.
Hva med den jenta? Du fortjener å dø!
Jeg prøver å si at det ville bety mye om du dreper den svartingen i dag.
Savner deg, bestemor. Glad i deg.
-Begravde deg? -Pinny Drori.
Jeg orker ikke løgnene dine. Du er helt lik faren din!
Som faren min?
I enden av gangen er dramarommet. Det vil gjøre deg godt.
-Hvem vil begynne? -Nykomlingen.
Vil du komme fram? De andre er allerede stjerner.
Jeg ødela livet hans. Si til dommeren at bestemoren er lei seg,
for hun er den eneste gutten liker
Han hører ikke på meg.
-Hva har vi gjort? -Hold kjeft.
Er dere ikke venner i morgen, drar en av dere til Brosh.
Dean Shaiman, det er Freddy Sussan. Husker du meg?
Send ham inn.
Freddy.
Jeg er Aliza.
-Freddy Sussan. -Hyggelig å møte deg.
Morsomt.
Ja.
-Du er en ekte spøkefugl. -Hvem er du?
Faktisk så…
Jeg vil helst ikke diskutere det foran kona.
Nei, jeg er ikke kona, du kan bare…
-Du er en kvinne. -Ja. Bare snakk.
Du skylder meg 380 shekel.
Hva?
-Er du seriøs? -Veldig seriøs.
Rørleveransene, vet du.
Rør?
-Hva? Hvordan kom du fram til det? -Hvordan?
Varene, kureren og 20 års rente. Det blir 380 shekel.
Ok, greit, kan jeg…
Kan jeg overføre pengene?
Jeg bare tuller. Hvorfor så alvorlig?
-Slapp av. Hva er galt? -Kutt ut.
-Du er komiker, er du ikke? -Så… Hvordan kjenner dere hverandre?
Hvordan kjenner vi hverandre, Dean?
-Daniel. -Å ja. Daniel.
Freddy og jeg var sammen i…
-Vi jobbet med renovering. -Ja, akkurat.
Konstruksjon.
Renovering?
-Ok. -For lenge siden.
Jeg skal… Jeg går på do.
Fin kvinne du har her.
Hvorfor så anspent?
Hva med deg? Hva…
Hva driver du med?
Jeg er omreisende låsesmed. Og du?
Kan du tro det?
Du tuller.
Du kom deg ut av det.
Hvordan går det med mødrene dine?
Velsignet, velsignet og død, måtte hun hvile i fred.
Leit å høre.
Og moren din?
Velsignet.
-Lyst på en røyk? -Nei takk, kona venter utenfor.
Vel, det var hyggelig å se deg.
Og… Snakkes, som de sier.
Og jeg sverger, jeg kom bare for å le.
Hyggelig du kom.
Si meg, har du…
Har du kontakt med noen fra den tiden?
Med de som er i live.
-Halvparten ble drept. -Halvparten drept?
Noen er i fengsel.
Husker du det pisspreiket som… Det Chelli pleide å si? Hva var det?
-Prosentene? -Nittiseks prosent vil overleve?
Ok.
Hun visste nok hva hun snakket om.
Ja.
Ikke alle skiftet navn.
Kult.
Godt å se deg, spøkefugl.
Vet du hva som skjedde med Zorro?
Spør du meg?
Jeg aner ikke.
-Ingenting? -Nei.
Hvis ikke du vet hvor han er, ligger han nok to meter under jorda.
Ta vare på deg selv. Ok?
-Hva? -Ta vare på deg selv.
Ok.
Vi ses, Daniel.
Ha det, Freddy.
Hei.
Hva er det? Er du redd for meg?
Ja vel.
Ok, lille kanin. Det er en liten celle. Du har ikke så mye valg.
God morgen, gutter. Har dere blitt venner?
Jeg deler celle med en psykopat.
Du må roe deg ned. Jeg skal se hva jeg kan gjøre, ok?
-Hører du meg? -Ja.
Jeg kommer dit for å sjekke, ok?
Bare ikke gå tilbake til rommet ditt.
Finn et annet sted å være. Jeg kommer snart, vennen.
Ha det.
"Og bare fordi…"
Dean, ikke sant?
La meg gjette…
Salg av kvinner?
Nei? Ok.
Folkemord.
Nei.
Narkotikabesittelse for å selge.
Du nærmer deg.
Jeg gir opp. Hvordan havnet du her?
I en Lamborghini.
Si ifra om du trenger skyss. Jeg henter deg.
Vil du opptre i dag?
Gjør det. Dette er et trygt sted. Se, det er gitter og greier.
-Jeg stoler ikke på folk. -Greit.
Hva om det bare er oss to?
Du er også "folk".
Greit.
Jeg har et forslag.
-Spill med én gang, så lar jeg deg være. -Spille med hva?
Med øvelser som alltid fungerer.
Hva slags øvelser?
Jeg vet at mange av problemene dine har med moren din å gjøre,
og du er ikke alene.
-Takk. -Selvsagt.
Øvelsen går ut på at jeg sitter foran deg og later som om jeg er moren din.
Og så kan du si alt du tenker på. Hvorfor er det så morsomt?
-Ikke engang mamma kan spille mamma. -Jaså?
Er det så ille?
Ja.
Greit, jeg kan også være Sunny Bracha.
Vet du om Sunny?
Han het "Sunny", jeg sverger.
"Sunny Bracha", men hvem bryr seg.
Sånne navn… Foreldrene tenkte nok… "La oss gi gutten et problematisk navn."
"Sunny"? Hva ville dere egentlig ha?
En motorsykkel? Hva slags navn er det? "Sunny"…
-Lusha! -Hva?
Kom hit, vennen. Sett deg her.
Sett deg.
Hei.
Dean, la meg presentere…
Sunny Bracha.
Sunny Bracha?
Fortell ham at du mener han gjorde deg til en kriminell.
Sunny gjorde ingenting. Vi var blodsbrødre.
Sunny reddet meg fra livets kjedsomhet, for…
-Du brukte 15 minutter i går. Hva skjer? -Ingenting!
Jeg hadde ingen steder å være, ingen venner, ingenting. Livet mitt sugde.
Og Sunny?
Sunny levde drømmen.
Han var kriminell, berømt over hele byen, men snill også.
Han hadde ingen far.
Akkurat som meg.
Og moren hans var heller ikke særlig til stede.
Fyren var den største tyven jeg har sett.
En elendig match. "Jeg må møte ham", tenkte jeg.
Jeg bare måtte møte ham.
Du ville være som meg.
Selvfølgelig, bare se så kjekk og stilig du er,
med panterhatten og kongekappen,
og kvisen på nesa di.
Men ja, jeg ville være som Sunny.
Men Sunny var ikke dum. Han hang ikke med hvem som helst.
Jeg visste at hvis jeg bare sa: "Sunny, jeg vil være som deg",
så ville han le av meg.
Så hva gjorde jeg?
Hvordan møter man en tyv? Skap en mulighet, så kommer han.
Jeg spredte et rykte om at jeg også stjal, og så kom han.
Det er trivelig her.
Plutselig er stemningen avslappet. "Fortell oss mer om tyveriene…"
Jeg har hørt om deg.
Visste ikke at du var så liten.
Det er ikke så dumt i vår bransje.
Dette søte ansiktet?
Det kan stjele alt mulig.
Greit.
Det var en forferdelig match.
En av de verste jeg noensinne har hatt.
Han var en tyv, men en ekte proff.
Den verste mentoren jeg har hatt.
Vi stjal i gjennomsnitt seksti lommebøker per dag, jeg sverger.
Statistisk sett stjal jeg en lommebok fra noen dere kjenner.
Og jeg angrer ikke.
Ikke døm meg. Jeg er alt blitt dømt. Hør på meg.
Solbriller, kredittkort, elektriske apparater.
Etter tre måneder ga jeg moren min en fontene med en tissende baby-fontene.
Bare piss.
Hver morgen dro Sunny og jeg til badelandet.
Snek oss inn. Han ga meg en dytt over gjerdet.
En dytt i kriminell retning. Han var veldig profesjonell.
"Jeg skal vise deg."
Han hjalp meg over, og jeg gikk inn på badelandet.
En søt og uskyldig gutt. "Så søt", tenkte folk.
Jeg stjal lommebøker og kastet dem ut. I sandaler, tok hva som helst.
Tok skliene, snek i køen. "Jeg var her først…"
Stjal lommebøker, videre til neste badeland.
Vi kunne snike oss inn.
Du klatrer opp stanga, det er en mur med knuste glasskår oppå.
Veldig vanskelig, du gjør sånn, og så er du i Luna Park.
Vi gikk rundt på området i hettegenser, ikke mistenkelig i det hele tatt.
Vi gjorde alltid det samme i Luna Park. Har dere hørt om karusellen Tagada?
Det er en plattform, de spiller musikk.
Før man skulle kjøre, måtte man legge bagene sine i en åpen kasse.
Veldig trygt.
Turen varte i nøyaktig åtte minutter, man kunne ikke gå av før det.
Så de sitter der og morer seg,
og de ser oss stjele fra dem, men de kan ikke gjøre noe.
Og 90-tallssanger…
Mens vi river opp bagene deres foran øynene deres.
Og de ser oss. "Hei, jævler!"
Men det var mer. I lommebøkene vi stjal, fant vi medlemskap til ulike bassenger.
Alle er gamle der, gamle damer som svømmer med hodet over vann.
"Hyggelig å se unge mennesker her."
"Hyggelig å se deg også."
Jeg stjal lommeboken hennes. Jeg elsket lommebøkene deres.
Beklager, herregud, ok? Jeg er ikke…
Det er lenge siden.
Så jeg stjal lommeboka hennes.
Lommebøkene deres er formet som kuber. Og gamle damer…
De skrev pinkoden sin der. "Ikke glem den. 4582."
Vi elsket de lommebøkene.
Jeg klemte ham og ropte "hurra!".
"Hysj, djevelen kan høre deg." "Vi er djevelen, dust."
Men så…
Så ble vi grådige og frekke.
De rike foreldrene til en rødhåret venn
tok med hele familien på ferie til Seychellene.
Og jeg hadde sett meg ut noe som faren gjemte på loftet.
"Noe"?
Ja!
Vi var et imperium, men mer enn det var vi venner.
Sunny og jeg var brødre, partnere… Blodsbrødre.
Og med pengene vi tjente, kjøpte vi molly som jeg solgte på skolen,
for ingen mistenkte meg, og elevene stolte på meg.
Hold deg unna sønnen min!
-Hva er problemet ditt? -Gå inn, nå!
Kom deg vekk.
-Stikk! -Med glede.
Yiftach "Bringebærrød", hva er…
Står til?
-Det går bra. Og du? -Bra, det går bra.
Finner du deg til rette her?
Ja da.
Folk vet at de ikke skal kødde med meg.
-Har de prøvd? -Ja. De prøver ikke igjen.
Jeg er fadder for tredjeklassingene,
og skolen er kjedelig, samme skiten som alltid.
Ja. Godt å høre.
Når slipper du ut? Skal jeg ta notater for deg?
Ja, gjør det.
Sånn. Tiden er ute.
-Hva? Men… -Du må gå.
Men hva med bestemor?
-Er bestemor her? Hvor? -Hun hadde med ting, så de ransaket henne.
Bestemor!
Bestemor.
Vent, bestemor.
-Er det ikke mat i Jerusalem? -Det er tørke.
Det er første gang jeg tar med ting til barnebarnet mitt i fengsel.
Så jeg håper jeg valgte riktig.
Puten din hjemmefra.
Jeg tok med cornflakes, men de lot meg ikke ta den med inn.
Hvilken cornflakes var det?
Har du sett på det?
Vi snakket med to advokater, samt fyren som sendte deg til Horesh.
De sa at vi fikk den beste avtalen vi kunne forvente.
Ok, jeg tenkte kanskje at jeg…
Jeg kunne bo hos deg, holde meg unna trøbbel.
-Det er ikke… -Jeg skal være snill.
Mamma fortalte vel at jeg er syk?
Fant hun det ikke på?
-Men blir du frisk? -Selvfølgelig.
-Er du sikker? -Helt sikker.
Hør her. Ingen dommer vil sende hjem noen som har blitt siktet for dopsalg.
De sier at det smarteste du kan gjøre, er å oppføre deg eksemplarisk,
så trekker de kanskje noen måneder fra straffen.
Noen måneder? Jeg vil hjem nå.
Lille venn…
Klarer du å holde ut?
Prøve å passe inn? Holde deg unna trøbbel?
Klarer du det?
For meg?
Trekk pusten dypt.
Du kan ikke unngå å slåss i fengsel. Hva er vennskap basert på?
Hva knytter folk sammen? Hobbyer, like interesser.
Begge liker gambling, ok, da er dere venner.
I fengsel tvinger de vennskap på deg.
"Dere er fra samme by, gjør som han sier. Hva slags person er du?"
Jeg driter i folk fra byen min!
"Han er fra byen din. Gjør som han sier."
Og cellekameratene dine.
"Han er cellekameraten din, vær grei med ham."
Voldtar han deg om natten? Han er jo cellekameraten din!
Cellekameraten min…
Mowgli Togli knuser hodet til jentene med en stein. Lærte det i Afrika.
-Det er sånn de viser kjærlighet. -Dean, det holder
Fortell om skolen. Hvordan var det på skolen?
Skolen? Jeg fikk toppkarakterer.
Toppkarakterer i hva?
Matte.
Jeg sverger. Jeg byttet skole i fjerde klasse, ok?
Den første dagen
kommer jeg med sekken min og blikket i gulvet.
Så ser jeg en jente. Oshrit. Utspekulerte øyne, tynn, som Zohar Argov.
Hun kommer bakfra og sier…
"Hei, nykomling.
Hei!" Gutten ved siden av meg sier: "Ikke snu deg."
"Ikke snu meg?" Jeg ville se hva som skjedde.
Jeg kjente henne ikke.
Så jeg ble usikker.
Hun roper: "Nykomling!"
"Ikke snu deg", sier han. Jeg sier:
"Jeg snur meg, beklager." Så han sier…
"Gjør som du vil."
Jeg snudde meg, og hun så meg i øynene og sa:
"Ti shekel for et hår fra ballene dine."
"Hæ?" "Jeg sa du ikke skulle snu deg."
Men det var et godt tilbud.
Jeg sa: "Du får det i friminuttet."
Ville gitt det der og da.
"Vis meg pengene." Men jeg hadde ingen hår.
Jeg ville revet av et til henne.
Hva gjorde jeg?
Jeg gikk til en venn av meg og sa…
"Tidhar. Kan du selge meg et hår fra ballene dine for fem shekel?"
"Det er til Oshrit, hva?"
"Kom igjen, ikke ødelegg for meg."
"Kom", sier han. Vi går bak Igors vaktbod.
Igor spytter. "Oshrit, altså…"
Han drar ned buksene…
…og sier noe jeg ikke forventet. Han spør:
"Vil du velge?"
"Hadde ikke tenkt på det, men siden du nevner det; dette.
Nei, det andre. Det, ja. Fint."
Jeg valgte et fint hår til Oshrit, noe symbolsk.
Jeg sa: "Vi kan ikke gi det til henne sånn.
La oss pakke det inn." Jeg rev ut en side av boka,
la håret inni, skrev "Til Oshrit" og tegnet en krøll.
Jeg gikk bort til henne…
Kom hit.
Hun sa: "Har du det?"
En sjarmerende, feminin jente.
Jeg ga henne konvolutten. Den gærningen åpner den.
Ikke engang "vi går bort hit". Alle visste at hun var…
Og hun ser på det
og sier:
"Det er Tidhar sitt, hva? Få pengene mine."
Du er kul!
Du er rå!
Skal du ikke si noe?
Hallo?
Bruce Lee har ikke sett Chellien din.
Gjør bestyrer Chelli.
Imiterer du Chelli?
-Kom igjen, vis oss. -Kom igjen, gjør det!
"Bare kniver med god hensikt slipper inn i celleblokka."
"Hver opptelling starter fra null."
Jeg sa jo det!
Ta vitsen om svartingen!
Celleblokk B, opptelling om fem minutter.
Imiterer du meg?
-Det er ingenting. -Vis meg den.
Det var bare en vits.
Vis ham den. Den var god. "Svartingen liker ikke Super Mario."
-Vis meg den. -Gjør svartingen!
Mowgli går rundt i jungelen og knuser jenter!
Vis meg den. Vær en mann.
Jeg gidder ikke.
-Kom igjen, feiging. -Eller hva? Knuser du hodet mitt?
Mowgli går rundt i jungelen og knuser jenter!
Jeg forstår at du hater meg.
Jeg drepte henne.
Og man gjør ikke sånt.
Men jeg sverger, hun var den siste jeg ville drepe.
Men hvorfor?
Jeg vet ikke.
Hvordan vet du at det ikke vil skje igjen?
Jeg bare vet det. Fordi du er her.
Fin pute.
Puta!
Gi meg en maisboks.
Her.
Du kødder…
Dæven, det slo meg ut helt.
Hva da?
Dette er tungt arbeid.
Ikke sant?
Zorro.
Hva?
Sorry for at jeg var en dust.
Mowgli Togli, altså?
Glem det. Det er fortid.
Det er bra.
JANUAR
FEBRUAR
MARS
APRIL
Be Chelli om fri. Hun vet hvor glad du var i bestemoren din.
Jeg vil ikke.
Men det er bestemoren din. Begravelser er viktige.
Nei, det er for trist.
Jævla hvite gutt.
Én av gangen.
Lusha, hit!
Freddy!
Freddy, send hit!
Hit, send den over!
-Send den! -Hit!
APRIL
Kom igjen, en kjapp en.
Nei, det er upassende.
Shaiman, kom igjen. Du har ikke noe valg.
"Det er 96 % sjanse for at dere kommer tilbake,
for dere er ubrukelige idioter med små hjerner."
-Hva heter han? -Jeg vet ikke, sa jeg jo.
Vet du ikke navnet til faren din?
Jeg vil ikke vite det. Han prøvde å drepe oss.
Det er sant.
-Hvordan da? -Han prøvde på ulike måter.
Så du har aldri møtt ham?
Jeg besøkte ham en gang. Fant adressen hans i en notatbok hjemme.
Jeg og to venner. Vi banket på døra hans, dritings.
Han åpner døra og begynner å kjefte.
"Er det dere som kaster egg på bilen min? Jævla tapere!
Stikk, ellers ringer jeg politiet!"
-For en drittsekk. -Ja.
Kom igjen, da!
-For en dust, hva er problemet hans? -Der!
-Kom igjen! Jeg klarer det ikke, det… -Hvordan spiller man?
Moren min spilte dette hele tiden…
Heite damer!
Dafna.
Hold kjeft!
Jenter, kom hit. Jeg skal forklare dere…
-Dean. -Verdt isolat.
Jeg begynte med standup i fengsel.
De hadde en dramaklasse…
Jeg var god.
Uansett, jeg var i fengsel,
og etter en stund sendte de meg til dramaklassen.
Bestyreren elsket meg som en sønn.
Jeg imiterte henne, vaktene fortalte henne om det.
En dag kom vaktene til cella mi med batonger og ba meg komme ut.
Jeg trodde de skulle gi meg juling.
De tok meg med til bestyreren. Jeg satt der med 20 vakter rundt meg.
"Jeg hørte at du imiterer meg."
Akkurat sånn.
Jeg sa: "Jeg? Du hørte feil."
"Vis meg, ellers blir det celleblokk to." Blokka for terrorister.
Jeg sa:
"Abulawa!
Ikke klø deg i ræva og ta på maten, Abulawa!"
Hun lo, helt…
"Du er morsom." Og alle begynte å le.
Jeg var morsom, men iblant var jeg redd.
En gang røyka de bong. Fengselsmiks, én pose på 200 sigaretter.
En hel kartong røyk blandet med én pose. Ekkelt.
Så jeg ble stein og begynte å gjøre imitasjoner, historier på rim,
teite 90-tallsgreier, Jeg vet ikke. Veldig teit.
Jeg sa: "Jeg og gutta i Romania…
Det var meg, Berto, Zhico og Mike, vi dro ut for å stjele sykler.
Etter å ha tatt et par øl, stjal vi sykler med 21 gir."
Det er ikke noe komisk i det, så alle bare…
En gutt med kniv sier: "Kom til rommet mitt."
"Hva vil han?"
Gikk inn, han dekket til døra. Jeg trodde jeg var død.
Han sier: "Gjør den med deg og gutta i Romania."
"Hvordan vet du det?" "Jeg hørte du forteller historier på rim."
"Glem det, du holdt på å knivstikke meg."
Han drar frem kniven. "Jeg og gutta i Romania…"
Zorro.
Hva skjer, Chelli?
Bli med meg.
Hvor da?
-Kom igjen, opp med deg. -Hva skjer? Alt bra med Zorro?
Kom, Dean.
Hvor er Zorro?
-Takk. -Hva skjer, Chelli?
Det er din store dag.
Hva mener du?
-Du skal hjem. -Hva?
Du slipper ut to måneder før.
Gratulerer.
Pakk tingene dine, bilen venter.
-Hvor er Zorro? -Med sosialarbeideren.
Du har ikke tid til å bli sentimental, bilen venter utenfor.
Ikke bli emosjonell.
Opp med dampen.
Tilbake til livet.
Husker du hva jeg sa da du kom?
-Nei. -At du måtte slå statistikken.
-Hvilken statistikk? -Si det.
Hvor skal jeg?
-Moren din vet. -Jeg kan ikke dra dit.
Hun finner en løsning.
Dean.
Jeg vet det ikke blir lett å komme ut, men du har gitt meg nok hjertesorg.
-Gå, nå. -Hvor da?
-Jeg må si ha det til Zorro. -Jaså?
-Du kan slippe alt dette. -Du drar når vi sier det.
-Jeg må si ha det! -Rolig.
-Jeg drar ikke! -Ro deg ned.
-Nei. Jeg nekter. -Det der funker ikke, din idiot.
-Hent tingene dine, du skal hjem. -Nei!
Jeg skal si ha det til ham for deg!
Jeg drar ikke uten å si ha det! Skjønner du ikke det?
-Kom hit. -Hva vil du?
-Nå holder det. -Ikke rør meg!
Ro deg ned!
-Ikke rør meg! -Du skal dra.
Slipp meg, for helvete!
-Med eller uten klærne dine. -Slipp meg!
Slipp, din jævel! Slipp!
-Ha det, Dean. -Slipp, din jævel!
-Slipp meg! -Ikke sprell!
Kom igjen, slipp meg!
Ikke ta i meg. Slipp!
Tekst: Marie Wisur Lofthus