SERIÁL VYCHÁZÍ ZE SKUTEČNÝCH UDÁLOSTÍ. NĚKTERÉ POSTAVY A SITUACE BYLY UPRAVENY.
Chceš mi říct, že ti to nedochází? Nechápeš, že jestli umře, tvůj život
skončil? Nebo jsi tak pitomej a rozhodl ses mi zlomit srdce? Co, Deane?
Sunny, dobře mě poslouchej. Musíš se hned probrat. Už jsi naší rodině uškodil dost.
Slyšíš? Deanovi už jsi život posral.
Proč dali Zorra do bloku B?
A teď padejte!
Na těch 14 dní, co tu budeš, mám jako zase všechno měnit?
Přidej. Vypadá to na doživotí.
Slez ze mě, ty teplomete! Tak dělej!
Přinesl jsem ti dopis od mámy.
Hele, říkala jste, že děti nemáte, takže nevíte nic o tom, že „dobrá máma“ je
mýtus. A že dítě vychovává okolní svět, a ne vy. Že bude šáhlej navždycky.
-Vypadněte. -Já nikdy neřekla, že nemám děti.
Měla jsem dceru a ta zemřela. Vy byste měla být vděčná za každý den.
Zmizí to někdy?
Co?
-Sunnyho krev z mýho mozku. -Nezmizí.
A on povídá: „Ani v nejkrásnějších snech si netroufám
zdát o vašich prsou a o tom, co z nich tryská.“
Jo.
Je to takhle lepší?
Lepší. Musí to prostě plynout.
Jasně.
Hele, a už jsi to řekl svojí holce?
Ne, nějak není důvod.
Důvod by tu byl.
Je lepší si to vyjasnit hned ze začátku. Voláte si už půl roku.
Takže máš celkem zpoždění.
-Rozhodla jste se dělat dusno? -No, to ani náhodou. Jen ti to říkám.
Třeba řekneš kámošům, že se připravuješ na budoucnost. Že jednou budeš vybírat
-vstupné. -Sežrali by mě, kdyby
věděli, že mám soukromý lekce.
-Možná jo, možná ne. -A vůbec, Zorro to ví.
A máma? Ví, že budeš vystupovat v pásmu pro rodiče?
Vítejte na večeru pro ztracený případy v Ofeku.
Ano!
Mám vám vyprávět, jak jsem se dostal do basy?
Jo!
Dneska mám chuť vyprávět vám pravdivý příběhy.
A na tenhle se mě ptalo hodně lidí, vyprávěl jsem ho už leckde,
a vždycky se mě ptali, jestli je to pravda.
Tak já vám dneska tu pravdu povím.
Zkrátka, měl jsem takový období, kdy jsem fetoval,
to už jsem byl problémový dítě, nevěděli si se mnou rady. Divný období.
-Jednou jsem… -Jednou jsem šel do nákupáku, byl tam
takovej stroj, co vytiskne vizitky. Vzpomínáte na vizitky? Dneska když vám
někdo dá vizitku, vypadá jako úchyl. „Tohle je moje vizitka, já…“
Tak jsem si nechal vytisknout vizitky. Napsal jsem tam: „Dean, drogový dealer“.
Jenom…
Jenom pro srandu. Byla to sranda, hulení, extáze, tripy, já… Já doopravdy dealoval,
ale byla to sranda. Vizitky jsem rozdával všude možně, měl jsem jich asi 200, dal
jsem je spoustě dětí. Pak se v mým rajónu objevila policajtka, tajná. Fůru těch dětí
pochytala. U výslechu se ty děti z nóbl severního Tel Avivu navzájem udávaly. Bylo
jich přinejmenším asi 200. A co se našlo u každýho z nich doma? No, moje vizitka.
A pokračování už znáte, jak mě máma nechala zavřít do basy.
Ale vtipný na tom je, že i v base jsem dealoval.
Ale tady jsem sledoval ušlechtilejší cíle. Že jo, Mansuri?
Opovaž se o tom mluvit.
Ale prosím tě, jen se nestyď. Láska každýmu mozek zatemní.
STUDIO OFEK UVÁDÍ
V HLAVNÍCH ROLÍCH: LIZZIE KAPARA
JAKO: LIZZIE KAPARA
MANSURI JAKO: PRŤOUS MANSURI
Mansuri, povídej, co se stalo.
Zlomila mi srdce. Lizzie Kapara mi zlomila srdce.
Co se stalo, Mansuri?
Lizzie, úžasná Lizzie, pronásledujete mě ve snech.
Zdálo se mi, že jste mi přitiskla prso na rty
a že z něj vytryskl božský nápoj.
Ale Mansuri se nevzdával.
Dejte mi jeden. Rozpustím jí ho v čaji a ona se
do mě zamiluje. Deane, Zorro, prosím, prosím.
A tak přišel za bachařkou Lizzie a řekl jí: „Čaj, oslazený přesně,
jak to máte ráda.“
A Lizzie došlo, že ten kluk už to dlouho neudrží.
Nejdřív se na něj koukla podezřívavě.
Ale pak se podezření rozplynulo. Je to roztomilej kluk.
A tak si řekla: „Ale co!“ A napila se.
Jenže…
Špatný zprávy. Prášek si popletl adresu.
Ale vězení, to nejsou jenom milostný příběhy.
Jsou i o statečnosti. Třeba já jsem v base přestal kouřit,
díky mojí mámě. Jak se říká, provinilost hory přenáší.
Moje máma, která mě dostala do basy. Jo, přesně. Zavolala na policii a řekla jim,
že jsem zloděj a dealer…
mi poslala několik kartonů cigaret, aby ulevila svědomí.
A tak vznikla situace, že jsem kouřil víc než
moji rodiče dohromady.
A Zorro, kterýmu byste odteď měli
říkat rabi Zorrovsky, protože je to výjimečný
židovský obchodník…
Jednou řekl: „Mám takovej nápad,
zkusme ty cigára prodávat.“ Prodali jsme krabičku, pak
další, potom kartony. A za měsíc jsme byli tak bohatý,
že jsme celej den počítali
prachy a neměli čas kouřit.
-Řekla jste mu, že sem přijde Sunny? -Ne, snažím se ho
přeřadit do jiného bloku.
Cheli, musíte něco udělat. Sunny je nebezpečnej, on Deana zabije.
Nejlepší recept na to, jak přestat, je stát se milionářem.
Dobře, dobře, slibuju.
A vyřiďte mu, že byl úžasnej.
Všechno mu to vyřídím.
LOTR
A pak rabín řekl: „Jestli, Jeruzaléme, na tebe zapomenu…“ a tak dále,
ženich rozbil pohár. Jenže potom, místo aby políbil nevěstu,
políbil svoji mámu.
Ne, ne!
No fakt, že jo! První tanec byl ještě větší trapas.
Radši nebudu ani povídat.
Třeba se to tak na jinejch kontinentech dělá, ne?
Tak jo, Dano, už musím na trénink.
Jasně. Máš tenhle týden zápas?
V Beer Ševě.
Aha.
A nemohla bych se konečně přijít kouknout?
Ne, jsme fakt špatný, vážně. Styděl bych se. Ušetřím tě utrpení.
Já to nechápu, to pořád prohráváte?
Máma jela do Brazílie najít nám trenéra. Až se vrátí, ani nás nepoznáš.
Já vás nepoznám ani teď.
Dobrá smeč.
To nebyla smeč.
Prostě… já nevím.
Jako…
Nechceš už vědět, jak vlastně vypadám?
Já vím, jak vypadáš.
Fakt? A jak?
Krásně.
To je otázka vkusu.
Třeba já ošklivej jsem a se vkusem to nesouvisí.
Já vím, jak vypadáš.
Jak?
Tak, jak jsi říkal. Jsi ošklivej.
Jasně. Ale to nevadí, chlapovi stačí, když je o trošku hezčí než opice.
Tak jo, musím jít. Co zítra ve čtyři?
Jenom pokud mi pošleš fotku.
Fotku?
Neviděli jsme se, a už mám ultimátum?
Přesně tak.
Tak… ahoj.
Existuje taková telefonní seznamka, jmenuje se to Amorek. Zavoláte tam,
mluvíte s holkama, zmáčknete pětku, šestku, spojí vás to s holkou,
některý mluvěj takhle: „Ahoj. Haló? Jak se jmenuješ, zlato?
„Já jsem Aliza.“
„Odkaď jsi?“ „Co, já? Spíš odkaď si ty?“ Všichni
jsou z kriminálu.
Postupně se z toho stal chat pro vězně, takový hovory pro celý věznice.
„Haló?“ Různý Arabové. „Hej, sidžen, hej, sidžen!“ „Hej, sidžen“,
to je arabsky vězení. „Hej, sidžen. Hadarim.
Můžeš mi zavolat… někoho?“
Je vám to jasný? A tak si všichni našli holku.
Všichni vězni měli holku. Srandovní,
lidem venku trvá, než si někoho najdou.
Ale vězni? Každej má tři holky.
Tam jsem pochopil, co ženský chtějí. Chtějí vědět,
kde jste a že jsou pro vás všechno.
„Jseš moje všechno, miláčku. Přineslas mý mámě ty cigára?“
O čem si to pořád povídáte?
Já nevím, je hrozně ukecaná.
Co ti je?
Ale nic.
Zeptám se Cheli, jestli mi dovolí foťák.
A kdyby jo, tak co? Co bys s ním dělal?
Najdem ňáký slušný pozadí a pošlu jí dárek.
No jo, já vím. Děsný oblečení, děsný vlasy,
celej jsem děsnej. Co mám dělat?
No, říct jí pravdu.
Jasně.
„Jestliže byla ta řeč pravdivá a u toho chlapce nebylo shledáno,
že je panic…“ Pátá Mojžíšova 22. Verš nevím.
Nejsem panic.
Tvoje ruka se nepočítá, zlato.
-Záleží, čí ta ruka je. Třeba ruka Boží? -Že ti ho vyhonil Nejvyšší? Tak to myslíš?
Dělám si srandu, Lušo, klid, brácho, nebuď tak upjatej.
Řekni jí pravdu a hotovo. Co? Se stydíš?
I kdyby nám Cheli ten foťák povolila, kde by ses tu asi vyfotil?
Proč jseš tak negativní?
Tak kdo je ta šťastná?
Už jsi jí to řekl? Ne?
Jak bych to měl asi říct?
„Ještě mi není 16, ale prožil jsem 100 životů,
díky tomu ze mě bude lepší člověk.“
„Lepší člověk“? Jste tu 100 let a tohle je výsledek?
Tohle a vředy.
No tak, Deane, jestli je ta holka fajn, tak to nakonec vezme.
Budeš potřebovat i nějaký praktický rady?
Já měl už ve 12 porno místo večerníčka.
„Ženu s hlubokým hrdlem, kdo nalezne…“ Souhlasíte se mnou,
že péro se nejlíp hodí do pusy? Přímo si o to říká,
hladký, pevný, umytý a oloupaný, připravený…
Kde je ona a kde jsem já? Co to má znamenat?
V životě jsem si neužil, co vy, milá zlatá. Zaplatil jsem si za to.
Kde jste? Chlapský vzdychání zní, jako když pomáháte kámošovi stěhovat.
„Tos neřek, že je to až ve čtvrtým patře.“ Jako holky,
co se pořád ptaj: „A jak bych ti měla říkat?
Daníček, nebo Daniel?“ „Prostě mi ho vykuř,
miláčku. “
Tvoje žena bude moc šťastná, to je bez debat.
Já se nikdy neožením.
Nakonec jí dojde trpělivost. Holky jsou nestálý, všechny jsou trhlý.
Kromě vás.
Kromě mě, jsem příčetnost sama.
Nechceš si ušetřit zklamání?
No tak. Prostě jí řekni, kdo jsi.
A kdo jsem?
Jsou za tebou vidět mříže.
Tady se nedá fotit, kámo, jsi v kleci.
Dobře, tak pojď blíž a zaber mě zblízka.
Jak zblízka?
Takhle. Jen obličej.
Jseš vošklivej.
Lepší vošklivej než mukl.
Nebo jí řekni pravdu a bude to.
Víš co, Dano, chodíme spolu už půl roku,
a já ti zapomněl říct takovou maličkou drobnost.
Že jsem idiot a vůl, co už tři roky sedí v base.
A můj nejlepší kamarád rozbil malý holce hlavu šutrem.
Nehoda. A že tvoje máma tě nesnáší
a tak tě práskla.
A i kdyby ti nic z toho nevadilo a já zítra
vyšel z basy jako spořádanej občan a někdo mě nasere,
vrazím mu kudlu do břicha. Tebe nevyjímaje,
pokud mi ho nevyhulíš
jako poslušná kurvička.
Celou tuhle prudu si fakt rád ušetřím.
Tak jo, Deane, usměj se.
Zkoumáš, jestli ti poslala šek?
Bojí se, že bude ošklivá.
-Nebojím. Nebojím. -Hezká ženská se pozná
po hlase, cos slyšel.
Slyšel jenom pračku.
Neser.
Tak povídej, jak ses tam cejtil. Jaký to bylo?
-Normálka. -Pojď, pojď, si
-myslíš, že se tě bojím? No? -Ale víš co…
Jdi domů, můžeš sedět sám na scéně.
Víš, na co jsem při tom myslel?
Na co?
Co je větší sranda? Že vaši nepřišli, nebo že máma odešla v půlce.
Tady!
Nebo radši ne.
Co blbneš, prosím tě? No tak, kámo, dej mu to.
Bacha na to, je to pro holku.
Co je ti? Jseš v poho?
Co?
Nic.
Jak „nic“? Ty ho znáš?
To je Sunny Bracha.
Myslíš, že budou potíže?
Dost se bojím, že jo.
Že co?
Že mě přišel zabít.
Nepřeháněj tak, Zajdo.
Říkám ti, že Sunny má v sobě zlo. Není jako ty. Chytneš rapla a přejde to.
Jde se pomstít.
Ale nemusíš se bát. Dáme na tebe bacha. Já na tebe dám bacha.
Nepromluvíš s ním?
Až bude chtít, přijde.
Nelíbí se mi.
-Tyhle bílý zmrdi jsou nejhorší. -Nedělej si hlavu. Když
bude třeba, sejmem ho.
Kudly a oheň zařídím já. Opečem si kebab, spálíme pár pneumatik.
Klídek, jo? Nebudem dělat nic.
Hej! Ty!
Pojď sem.
Kde tu člověk může mít soukromí?
Tady jseš v base, vole.
Není tu nějaký místo, kam není vidět, kde nejsou bachaři?
Ahoj, já jsem Sunny.
To já vím.
Prej tě mám vystřídat.
Kluci, balíme to.
-Čemu vděčíme za to štěstí? -Řekl, že se máme
-vystřídat, tak se střídáme. -Počkej.
Hele…
Dean ti o mně vyprávěl, že jo? Rád bych mu po tobě něco vzkázal.
Chci se usmířit, ne pomstít. Bojím se k němu přiblížit.
Řekni mu, ať se se mnou někde sejde o samotě.
Promluvíme si v klidu, bez toho tlaku okolo.
O samotě? Jseš v base.
Jo, slyšel jsem.
-Jo! -Hej, Lušo, Lušo! Tady! Lušo! Lušo!
Byl za mnou Sunny Bracha.
Nekecej. Co říkal?
Že to myslí dobře. Chce se usmířit.
Je to hajzl. Dej si na něj bacha. Sejme člověka raz dva.
Je to rozenej vrah?
Jo. Ale ještě neseděl. Dával si velkej pozor.
Jak to? To teda dost smrdí. Tak dělej, hoď mi to.
Hrajem.
Nemůže mít čistej rejstřík.
Musíme se dostat k jeho spisu.
Jak?
Držím nám všem palce.
S Boží pomocí uspějeme.
Amen.
Tak jo.
Klapne to?
Její manžel prej propadnul hazardu.
Víš, že gamblerství je snad nejhorší?
Bachařka Eden si zaslouží čokoládu.
A novýho manžela.
To jo.
Nejprve projednáme závažnější z obou obvinění. Vaše ctihodnosti,
obžalovaný měl v držení větší množství kokainu s úmyslem ho prodat.
Obžalovaný Sunny Bracha se nejen vloupal do domu zástupce velitele elitní
vojenské jednotky, ale také napadl jeho syna,
když se ho pokoušel zadržet.
Já to říkal, vždycky byl debil.
Vaše ctihodnosti, obhajoba žádá o zmírnění
trestu pro mého klienta. V posledních třech letech
Sunny pomáhal policii, což vedlo k zatčení několika důležitých
telavivských zločinců.
Ten parchant! Je korunní svědek.
Můj klient dobrovolně spolupracuje s policií již více než tři roky při
přípravě procesu s odsouzeným zločincem Deanem Scheimannem.
„Vlezdoprdelka, druhořadý zlodějíček, násilník, hrubý k vlastní rodině.
Zaslouží si shnít ve vězení.“
Můj klient za to navíc málem zaplatil cenu nejvyšší. V době,
kdy se můj klient účastnil tajné policejní operace,
ho Dean Scheimann pobodal a způsobil mu velkou ztrátu krve a bezvědomí.
Sunny Bracha málem zaplatil životem za to,
že proti Scheimannovi pomáhal shromažďovat důkazy.
-Haló? -Mami.
Deane, zlatíčko, co se děje?
Jsi zpátky?
Jo, přijela jsem včera. Jsi v pořádku?
Jo.
Co se děje?
Sunny Bracha je se mnou v base.
Já vím. Mluvil s tebou?
Jo.
Ale neboj. Už jsem to s ním vyřídil.
Určitě? Je to hajzl.
Jo, jasně.
Hele, a nemám zavolat Cheli, aby ho někam přeřadila?
Ne, to je v pohodě. Bude to dobrý.
Dobře, tak co je? Co jsi provedl, že mi voláš?
Tohle říkaj všechny ženský. Dělám si srandu.
Přečet jsem si jeho spis a…
Co, jakej spis?
Jeho spis. A… píše se tam, že policajtům mě napráskal on.
A ne ty.
Haló?
Jsem tu.
Ty jsi nelhala.
Ne.
Sbíral proti mně důkazy. O krádežích, o drogách, o všem.
Když jsi jim zavolala, už na mě měli spis, jako bych byl mafiánskej boss.
Promiň, že jsem byl takovej kretén.
Kdybys nebyl takovej kretén, neměla bych tě tak ráda.
Ahoj, miláčku.
Sunny. Sunny. Pojď s náma.
Jaký „pojď s náma“? Nejsem čokl.
Řekni „dost“.
Dost.
-Tak jo. -Jo.
Teď to zamíchám.
Ty zmrde jeden!
Deane!
-Pusť mě, do prdele! -Ty hajzle! Podívej se na mě!
Pusť mě, do prdele!
Natrhnu ti prdel, ty zmrde! Deane, ty zasranej parchante! Pusťte mě!
-Chyť mu ruku. -Myslím to vážně!
Tak jo. Půjdeš s náma.
-Deane, ty sráči jeden! Hajzlové zasraný! -Drž hubu!
Co blbnete? Pusťte mě. Kámo, kámo, pomoz mi. Kámo, kámo. Deane, ty zmrde
-jeden, Deane. -Parchante.
Padej dovnitř!
Ty hajzle! Posral jsi mi život. A mojí mámě taky. Ty práskači zasranej!
Co po mně chceš, ty parchante?
Zavři hubu!
Přečet jsem si tvůj spis, ty svině. Teď se pěkně omluvíš.
Za co, ty čuráku? Za co?
Prodals mě poldům.
Deane, prostě se ptali, nabídli mi dohodu. Chtěl jsem si zachránit krk.
Ty bys udělal totéž.
Deane, Deane, počkej, já se omlouvám. Jsme bráchové. Tys mě ponížil,
koukni se na mě.
Deane, neříkej na mě, že jsem práskal, moc tě prosím. Jinak tu nepřežiju. Prosím.
Co to děláš? Deane? No tak.
Deane, dost! Deane, myslím to vážně. Deane!
Drž už hubu!
Deane, prosím, co ode mě chceš? Tisíckrát jsem se tě snažil varovat,
ale tys neposlouchal.
Omlouvám se, je mi to líto, přísahám. Deane,
počkej. Deane, prosím, omlouvám se ti. Deane, přísahám,
že je mi to líto. Deane, promiň mi to.
Budeš dělat, co ti řeknu.
Tvůj kámoš je mrtvej.
Děkuju, že jste se se mnou sešli.
Byl jsi tu tak před 20 lety, viď?
Jo.
Takže s ním… nejste v kontaktu?
Ne.
Nic? Nenavštívili jste ho? Nemluvili s ním? 20 let?
Ne.
A on se vám taky neozval? Nezavolal?
Ne.
Jste pěkný paličáci, co?
Měli byste vědět, že upřímně ze všeho nejvíc
mu záleželo na vás.
Pořád mluvil jenom o tom, jak už chce na svobodu,
aby mohl za vámi jít a požádat vás, abyste mu odpustili.
Přinesl jsem vám lístky na moje vystoupení. Je to stand-up a…
Víte, co to je? Měla by to být legrace.
Budu rád, když přijdete. Je to v Tel Avivu.
Nechám vám na sebe telefonní číslo, kdyby se vám… třeba ozval.
Děkuju vám.
Díky.
Tak na shledanou.
-Na shledanou. -Nejmenoval ses Dean?
-Jo. Nashle. -Nashle.