SERIALUL E BAZAT PE FAPTE REALE. NUMELE AU FOST MODIFICATE.
Nu înțelegi?
Știi că dacă moare, s-a terminat?
Sau ești un bou care s-a născut ca să-mi rupă inima?
Sunny, ascultă cu atenție.
Trebuie să te trezești. Ți-ai bătut destul joc de fiu-meu.
Fă ce trebuie, trezește-te.
De ce e la maximă?
Valea!
Fiindcă stai 14 zile, să schimb eu sectorul și celula?
Nu-s 14. Probabil iau pe viață.
Dă-te jos, poponarule.
Ți-a scris mama ta.
Ai zis că nu ai copii. Așa că nu știi că nu există mame bune.
Lumea îți crește copilul, nu tu!
N-am zis că n-am copii.
Am avut o fată, dar a murit. Bucură-te că al tău trăiește.
- Dispare vreodată? - Ce anume?
- Sângele din minte. - Nu dispare.
ȘASE LUNI MAI TÂRZIU…
Și-i zice:
„Nici în cele mai tari vise nu-mi imaginam ce vă iese din țâțe, doamnă.”
- A fost mai bine? - Mult mai bine. Simte ritmul.
Am înțeles.
Ia zi…
- I-ai spus fetei? - Nu. Nu văd ce rost are.
De dragul adevărului. Rezolvă treaba. Apoi se complică.
Vorbiți de șase luni. Ai rămas mult în urmă.
- Vrei să-mi strici cheful? - Nici vorbă. Ziceam și eu așa.
Și poate le și spui prietenilor de aici că…
îți clădești viitorul.
Că te faci comic.
- Da? O să mă rupă-n bătaie. - Poate că da, poate că nu.
Oricum, Zorro știe.
Și mama? Știe că apari la seara părinților?
Bun-venit la spectacolului rataților de la Ofek!
- Vă zic cum am ajuns la bulău? - Da!
Sincer,
simt nevoia să vă spun adevăruri și m-au întrebat mulți despre asta.
Am mai spus și m-au întrebat dacă e pe bune.
Azi o să vă spun adevărul.
Pe vremea aia mă drogam nonstop.
Eram marginalizat și lumea nu știa ce să facă.
Erau vremuri ciudate.
Într-o zi m-am dus…
…la mallul Ayalon
și era un aparat de cărți de vizită.
Le mai știți? Dacă îți dădea cineva o carte de vizită, ziceai că e pervers.
„Asta e cartea mea de vizită, sunt…”
Mi-am făcut și eu o carte de vizită. Am scris: „Dean, traficant de droguri.”
Mă prosteam și eu. „Bong, ecstasy, LSD…”
Chiar eram traficant, dar mă prosteam.
Aveam vreo 200 de cărți de vizită și le dădeam tuturor puștanilor.
A venit o polițistă sub acoperire.
A prins mulți puștani
și puștanii ăștia din nordul orașului s-au turnat între ei.
Au prins vreo 200 de puști. Ce au găsit în casa fiecăruia?
Cartea mea de vizită.
Știți continuarea, cum m-a băgat mama la pușcărie.
Dar e mișto că și la pușcărie am făcut trafic.
Dar aici scopul e mai nobil. Nu, Mansuri?
- Nu spune! - De ce? De ce ți-e rușine?
Iubirea ne tâmpește pe toți.
OFEK PRODUCTIONS PREZINTĂ:
PĂPUȘA LIZZIE
ÎN ROLUL LUI LIZZIE: LIZZIE
ÎN ROLUL MICULUI MANSURI: MANSURI
Mansuri, păpușelule, ce e?
Lizzie mi-a frânt inima. Păpușa mi-a frânt inima.
Ce e, Mansuri?
O visez întruna pe Păpușa Lizzie.
Am visat că mi-ai băgat sânii în gură și din ei a curs nectarul zeilor!
Dar Mansuri nu s-a lăsat.
Dă-mi și mie una ca să i-o bag în ceai și să mă iubească.
Dean, Zorro, vă rog!
S-a dus la agenta Lizzie.
I-a zis: „Ia ceai dulce, cum îți place ție.”
Lizzie știa că stă prost cu fluidele.
Întâi l-a privit bănuitoare.
Dar s-a liniștit, fiindcă Mansuri e un dulce.
Și apoi…
l-a băut.
Dar…
Pastila a încurcat borcanele iubirii.
SFÂRȘIT
Dar pușcăria e mai mult decât povești de amor. Mai e și curajul.
Eu aici m-am lăsat de fumat și-i datorez asta mamei.
Credeți-mă, vinovăția e motorul lumii.
Mama, din cauza căreia sunt aici. Da.
A chemat poliția și a spus că sunt hoț și traficant.
Mi-a dat țigări ca să-și spele conștiința.
Și am fumat mai mult decât mă țineau plămânii.
Zorro, căruia vă jur că ar merita să-i zici „rabinul Zorrovski”,
fiind un negustor evreu dat naibii,
zice: „Știi ceva? Hai să vindem o țigară!”
Am vândut una, apoi încă una,
apoi cartușe.
Într-o lună eram așa de bogați, încât nu mai aveam timp să fumăm.
I-ai zis că vine Sunny?
- Nu. Încerc să-l transfer în alt sector. - Transferă-l. Îmi omoară copilul.
Dacă vrei să te lași te fumat, îmbogățește-te.
Promit că încerc.
Și zi-i că a fost extraordinar.
Îi zic ce vrei tu.
BĂIAT RĂU
Rabinul zice: „De te voi uita, Ierusalime…”
Iar mirele a spart paharul.
Dar apoi, în loc să-și sărute soția, a sărutat-o pe maică-sa.
- Nu se poate! - Jur!
La primul slow a fost și mai nasol. Te scutesc de detalii.
O fi acceptabil pe unele continente.
- Bine, Dana. Am antrenament. - Bine.
Ai meci săptămâna asta?
La Be'er-Sheva.
Pot să vin, în sfârșit, să te văd?
Nu. Suntem ca vai de noi.
- E jenant. Te scutesc de chin. - Nu înțeleg. Pierdeți săptămânal?
Mama îmi caută alt antrenor în Brazilia. Apoi n-o să ne mai recunoști.
Nici acum nu vă recunosc.
- Mi-ai zis-o. - Nu e asta.
Doar că…
Nu…?
Nu vrei să știi cum arăt?
- Știu cum arăți. - Da? Cum arăt?
- Ești drăguță. - E un lucru subiectiv.
Nu cred. Eu, de pildă, sunt urât în mod obiectiv.
Știu cum ești.
- Cum? - Cum ai zis tu.
- Urât. - Da. Dar nu-i nimic.
Bărbatul poate fi un pic urât.
- Bine, Dana. Închid. Mâine, la ora 16:00? - Doar dacă-mi trimiți o poză.
O poză?
- Nu ne cunoaștem, dar dai ultimatumuri? - Da.
Bine. Pa!
Era o linie de întâlniri la telefon, Cupidon.
Sunai și vorbeai cu fete.
Era la ora 17:00, 18:00. Și erau fete cu voci…
„Alo!”
„Cine ești, dragă?”
„Sunt Aliza.”
„De unde ești, drăguțo?”
„Eu? Zi tu primul.”
Toți de acolo sunt deținuți.
Era o sală de chat de la pușcărie, toți făceau conferințe.
„Alo!” Erau arabi.
„Ey sijen?”
Înseamnă: „Ce închisoare e?”
„Ce închisoare?” „Hadarim.”
„Poți să chemi…?” Pe cineva. V-ați prins.
Fiecare deținut avea gagică.
Afară ți-e greu să-ți facă gagică, dar la pușcărie ai trei.
Și m-am prins ce vor femeile: să știe unde ești.
Și să fie lumina vieții tale.
„Ești viața, sufletul meu. I-ai dat mamei țigările?”
- Despre ce vorbiți? - Nu știu. E ca o moară stricată.
Ce e?
Nimic.
Poate îi cer lui Chelli un aparat foto.
Și dacă ne aduce, ce faci cu el?
Găsim un colț neutru și facem poze ca pentru Bat-mitzva.
Da.
Hainele, tunsoarea mea sunt nașpa, la fel și eu. Ce fac?
- Zi-i adevărul. - Da. Cum să nu?
„Dacă cele spuse vor fi adevărate și nu se va găsi feciorie la băiat…”
Deuteronomul, capitolul 22.
Versetul… nu contează.
Nu-s virgin.
- Laba nu e sex. - Depinde cine ți-o face.
- E totul în mâna Domnului. - Adică El ți-a făcut laba?
- Așa ai zis? - Glumesc. Calm! Nu-mi placi așa, înțepat.
Zi-i adevărul. De ce ți-e rușine?
Chiar dacă ne dă Chelli aparat, unde faci poza?
De ce ești așa negativ?
Ia zi, cine e norocoasa?
I-ai spus?
De ce nu?
Cum anume pui problema?
„Încă n-am 16 ani, dar am trăit o sută de vieți.
De-aia voi fi un om mai bun.”
„Un om mai bun”? Cu atât te lauzi după atâția ani?
Și cu un ulcer.
Serios, Dean. Dacă e de treabă, o să fie bine.
- Să avem o discuție tată-fiu? - Șefa, mă uit la porno de la 12 ani.
„Cine poate găsi o femeie țâțoasă?” Puța e organul cel mai predispus la supt.
Netedă, întinsă, spălată și decojită, gata de…
Stai puțin. Ce dracu' se întâmplă? Eu nu m-am simțit niciodată așa de bine.
Am plătit… Ce simți tu acum?
Când geme bărbatul, parcă îi cară mobila unui amic.
„N-ai zis că stai la patru, Yigal.”
Ca fetele care întreabă:
„Cum vrei să-ți pronunț numele?” Tu suge acolo, drăguță.
- Dean, soția ta sigur se va bucura. - Eu nu mă însor.
O să-și piardă răbdarea.
Fetelor le sare țandăra repede. Sunt toate nebune.
Tu nu.
Eu, întruchiparea sănătății psihice, nu.
Chiar vrei să suferi?
Hai, spune-i cine ești.
Cine sunt?
Se văd gratii în spate.
- Nu pot să te pozez în cușcă. - Atunci, fă prim-plan.
Ce e aia „pimplan”?
De aproape, doar fața.
Frățică, ce urât ești!
- Mai bine urât decât pușcăriaș. - Zi-i adevărul. Nu-ți fie jenă.
„Dana, în astea șase luni de când vorbim,
am uitat să-ți spun un mizilic.”
„Sunt un prost și sunt la pușcărie de trei ani.”
„Și amicul meu i-a spart capul unei fete.”
Din greșeală.
Iar maică-ta te urăște și te-a turnat.
„Chiar dacă mâine ies și devin un cetățean care respectă legea,
dacă mă supără unu', îl înjunghii.
La fel și pe tine dacă nu mi-o sugi.”
Cine vrea așa ceva? Pe bune.
Hai, Dean, zâmbește!
Te uiți dacă ți-a trimis un cec?
- Îi e frică să nu afle că e urâtă. - Nu mi-e frică.
- Te prinzi după voce. Ce-ai auzit? - A auzit o mașină de spălat.
- Dă-o dracu' de treabă! - Așa.
Hai, zi cum a fost. Cum ai făcut?
- N-a fost mare lucru. - Hai! Nu mi-e frică.
Cum a fost singur pe scenă?
- Știi la ce mă gândeam atunci? - La ce?
Ce e mai amuzant, că ai tăi n-au venit sau că mama a plecat la juma'?
Paznic!
- Știi ce? Lasă. - Dă-i-l odată!
Hai, băiete, dă-i-l!
Ai grijă de el, e pentru o fată.
Ce e? Toate bune?
- Ce e? - Nimic.
„Nimic?”
Îl cunoști?
E Sunny Bracha.
- Crezi că vrea scandal? - Sigur.
- De care? - Vrea să mă omoare.
Exagerezi, Iepure.
Îți zic eu, Sunny are multă răutate în el.
Nu e ca la tine, acum te ia, acum te lasă. El vrea răzbunare.
Stai calm, te apărăm noi.
Te apăr eu.
- Nu vorbești cu el? - Vine el când vrea.
- Nu-mi place. - Golanii albi sunt răi.
- Stai fără grijă. Îl dovedim. - Mă ocup eu de șurie și foc.
Facem un grătar, ardem cauciucuri…
Stai calm! Nu facem nimic.
Auzi?
Vino un pic.
- Unde te duci dacă vrei să fii singur? - Nu pupi așa ceva aici.
Undeva unde nu se uită nimeni și nu sunt paznici?
Bună. Sunt Sunny.
Am auzit.
Eu vă înlocuiesc.
- Hai! - Ce noroc pe noi!
Ce noroc? Zice că ne schimbă.
Zorro!
Presupun că… Dean ți-a zis care e faza cu noi doi.
Vreau să-i transmiți un mesaj.
Vreau liniște, nu răzbunare.
Dar mi-e frică de el.
Zi-i că vreau să vorbim între patru ochi, fără agitație în jur.
La pușcărie nu pupi așa ceva.
Am auzit.
Da.
- Aici, Lusha! - Aici, Lusha!
A venit Sunny la mine.
Pe bune? Ce-a zis?
A zis că vrea să faceți pace.
Dobitocul!
Trebuie atenție. Poate aranja rapid să mă omoare.
- E genul ucigașului? - Da.
Dar e prima lui faptă. Rămâne curat.
Cum așa? Pare dubios. Pasează.
Joacă.
Nu poate să fie curat.
- Hai să-i găsim protocolul! - Cum?
Să avem baftă!
Să ne ajute Dumnezeu!
- Amin! - Haide!
O să meargă?
Bărbată-su e dependent de jocuri.
Știi că e cea mai grea dependență?
- Hai să-i trimitem bomboane lui Eden. - Și alt soț.
Neapărat.
Întâi discutăm cazul cel mai grav.
Dnă judecător, pârâtul avea cocaină și voia s-o vândă.
Pârâtul Sunny Bracha a spart casa unui comandant din forțele speciale
și i-a rănit fiul, în timp ce încercau să-l prindă.
V-am zis, mereu a fost prost.
Onorată instanță, vă cer clemență în pronunțarea sentinței clientului meu.
În ultimii trei ani, Sunny a colaborat cu poliția,
contribuind la arestarea unor infractori importanți din Tel Aviv.
Nemernicul e martorul procuraturii.
De trei ani, clientul meu colaborează cu poliția
în cazul infractorului condamnat Dean Shaiman.
„Un cuțitar violent, rău cu familia lui. Merită să moară în pușcărie.”
Mai mult, clientul meu era să plătească cu viața.
În timpul unei operațiuni sub acoperire,
Dean Shaiman l-a înjunghiat, lăsându-l inconștient.
Sunny era să moară în timpul instrumentării cazului lui Shaiman.
Sectorul B, alinierea în cinci minute!
- Alo! - Mamă!
Dean, dragule, ce e?
Te-ai întors?
Da, ieri. E totul în ordine?
Da.
Ce e?
A sosit Sunny Bracha.
Știu. A ajuns la tine?
Da.
Stai fără grijă, am lămurit-o.
Sigur? E un nemernic.
Da, sigur.
S-o sun pe Chelli să încerce să-l mute?
Nu, lasă. O să fie bine.
Atunci, ce e?
Tu nu prea mă suni.
Așa zic toate fetele.
Nu, doar că…
- I-am citit protocolul. - Ce protocol?
Dosarul de la proces. Zice…
că el m-a turnat în legătură cu drogurile.
Nu tu.
Alo!
Sunt aici.
N-ai mințit.
Nu.
El m-a dat în gât cu furturile, cu drogurile, cu tot.
Când i-ai chemat, aveam deja dosar, de parcă eram mafiot.
Iartă-mă că-s un rahat, mamă.
Dacă nu erai un rahat, nu te mai iubeam atât.
Pa, dragule.
Sunny! Hai cu noi!
Mă credeți târfa voastră?
- Zi când să mă opresc. - Oprește-te.
- Mă opresc? - Da.
Nenorocitule!
Dean!
- Privește-mă! - Dă-te, scârbă!
Nu glumesc! Dați-vă de pe mine!
- Nenorociților! - Întoarce-l.
Te distrug!
Dean, nenorocitule!
- Dați-vă! Serios! - Dă mâna.
Așa.
- Haide! - Dean, scârbă!
- Nenorocitule! - Gura!
Ce aveți? Lăsați-mă!
Ajută-mă, frate.
Dean, scârbă!
- Intră. - Nenorocitule!
Intră!
Scârbă ce ești!
Mi-ai distrus viața. Și i-ai distrus-o și mamei.
Turnător nenorocit!
Ce vrei, nenorocitule?
Gura!
Ți-am citit protocolul, fraiere.
- Cere-ți scuze! - De ce, boule?
M-ai vândut poliției!
M-au întrebat, mi-au făcut o ofertă.
Ținea de supraviețuire. Ai fi făcut la fel.
Stai, Dean, îmi cer…
Îmi cer scuze. Termină.
Suntem frați. M-ai umilit. Privește-mă.
Nu spune că sunt turnător, te implor. O să mă omoare în bătaie. Te implor.
Ce faci, Dean?
- Gura! - Hai, Dean! Nu glumesc!
Dean, te rog! Ce vrei de la mine?
Te-am avertizat, dar n-ai ascultat.
Îmi pare rău. Jur că-mi pare rău. Stai!
Dean, te rog! Îmi pare rău, Dean!
Jur că-mi pare rău.
Hai, Dean, îmi pare rău.
De azi înainte, faci ce zic eu.
Prietenul tău e un om mort.
Mersi că ați acceptat întâlnirea.
Ai fost aici acum 20 de ani, nu?
Da.
Așadar tot…
nu știți nimic de el?
Nu.
Nimic? Nicio vizită? Nu…?
- N-ați vorbit cu el de 20 de ani? - Nu.
Nu v-a contactat? Nu v-a sunat?
- Nu. - Nu.
Sunteți încăpățânați.
Vreau să spun cu toată sinceritatea că ținea foarte mult la dv.
Nu spunea decât că vrea să iasă și…
să vină la dv. și să vă facă să-l iertați.
V-am adus…
bilete la show-ul meu.
E un soi de stand-up comedy.
Ați auzit de ăsta? Teoretic e amuzant.
M-aș bucura să veniți. E la Tel Aviv.
Și vă las numărul meu, în caz că primiți vești de el.
Vă mulțumesc.
Mulțumesc.
- La revedere! - La revedere!
Nu te chema Dean?
Ba da.
- Pa. - La revedere.
Subtitrarea: Mariana Piroteală