ЦЕЙ СЕРІАЛ — ДРАМАТИЗАЦІЯ ПЕВНИХ ФАКТІВ І ПОДІЙ. НАЗВИ Й ПОДІЇ ЗМІНЕНО.
Ти не розумієш?
Що якщо він помре, тобі кінець?
Чи ти, йолоп, народився, аби розбити мені серце? Га?
Санні, послухай мене уважно.
Ти маєш отямитися, чуєш? Ти зіпсував життя моїй дитині,
тож учини правильно й отямся.
Чому Зорро в суворій?
Шуруйте!
Ти тут на два тижні, а я маю збиратися й переїжджати?
Не на два тижні. Мабуть, буде довічне.
Злізь із мене, педику.
Лист від твоєї мами.
Ти казала, що не маєш дітей. «Хороша матір» — це вигадка.
Світ виховує дітей, а не батьки.
Я не казала, що не маю дітей.
Мала дівчинку. Захворіла й померла. Тож радій, що твій живий.
Я колись забуду?
Що саме?
-Кров Санні. -Ні, ніколи.
МИНУЛО ПІВ РОКУ…
І він їй каже: «І в найкращих снах
мені не снилося, що у ваших цицьках, офіцерко».
Бах.
-Так було краще? -Набагато. Ти маєш відчувати потік.
Зрозумів.
Маю питання.
Ти розповів дівчині?
Ні, я не бачу сенсу.
Правда цінна.
Краще почати з правди. Пізніше буде складніше.
Ви спілкуєтеся вже пів року, це вже серйозно.
-Ви прийшли зіпсувати мені настрій? -Боже, ні. Я просто кажу.
І, може, колись ти розповіси тутешнім друзям, що ти будуєш майбутнє.
Що будеш професійним жартівником.
-Думаєте? Та вони мене віддубасять. -Можливо, та не факт.
До того ж Зорро знає.
А мама? Знає, що виступатимеш на батьківському вечорі?
Ласкаво просимо на шоу молодих невдах в'язниці Офек.
-Цікаво, як я опинився на нарах? -Так!
Правда в тому,
що я хочу розповісти реальні історії, і багато людей хотіли почути цю.
Я завжди її розповідаю. Усі питають, чи це правда,
тож сьогодні я розповім правду.
Тоді я постійно вживав наркотики.
Я був малим маргіналом, управи на мене не було.
Дивні були часи.
Словом, якось я пішов…
…до торгового центру «Аялон»
там була машина для друку візиток.
Пам'ятаєте такі? Зараз якщо хтось дає вам візитку,
ви думаєте, це збоченець.
«Ось моя візитка, я…»
От і я собі зробив візитку.
Я написав: «Дін — наркодилер».
Я просто дуркував. «Бонг, екстазі, кислота…»
Я справді був наркодилером, але я дуркував.
І я роздав їх…
Мав штук 200, і я роздав їх усім дітям.
Аж ось з'явилася поліціянтка під прикриттям.
Вона спіймала багато дітей,
і всі ці малі Тельавівці видали одне одного.
Десь 200 дітей упіймали. І що було в них усіх удома?
Моя візитка.
Решту ви знаєте — як мама засадила мене за ґрати.
Але найкраще?
Я і у в'язниці став дилером.
Але тут це заради благородної мети. Скажи, Мансурі?
-Краще мовчи! -Чому? Чому ти соромишся?
Кохання всіх зводить із розуму.
«ОФЕК ПРОДАКШН» ПРЕДСТАВЛЯЄ
ДОРОГЕНЬКА ЛІЗЗІ
ЛІЗЗІ ЯК ЛІЗЗІ (ДОРОГЕНЬКА)
МАЛИЙ МАНСУРІ ЯК МАНСУРІ
Мансурі, малюче, що сталося?
Ліззі розбила мені серце. Дорогенька розбила мені серце.
Що трапилося?
Ліззі, дорогенька Ліззі, ви постаєте в моїх снах.
Мені наснилося, що ваші груди в моєму роті,
а з них сочиться божественний напій!
Але Мансурі не здавався.
Дайте мені одну. Я їй у чай розкришу її,
і вона мене полюбить.
Діне, Зорро, будь ласка.
Пішов до офіцерки Ліззі
і сказав: «Ось солодкий чай, як ви любите».
Подумала, малий схиблений на рідинах.
Вона з підозрою дивилася на Мансурі.
Та підозра розвіялася, адже він такий милий.
А потім…
Вона випила.
Проте…
Що поробиш, пігулка все переплутала з коханням.
КІНЕЦЬ
Та в'язниця — це не лише історії кохання. Є про кохання й хоробрість.
Наприклад, я кинув палити у в'язниці, і це завдяки мамі.
Кажу вам, провина — це світовий рушій.
Я у в'язниці через маму. Так.
Вона викликала копів, сказала, що я злодій і наркодилер.
Сумління змусило її присилати мені цигарки.
Тож я палив так, неначе в мене чотири легені.
Отже, Зорро, якого, я вам кажу, слід звати Роббі Зорровський,
адже він чудовий єврейський торговець.
Він сказав: «Слухай, а гайда продавати цигарки».
Ми продали одну, потім іншу,
а потім коробки.
За місяць ми стали настільки багатими, що ми навіть не мали часу на паління.
Казала йому, що Санні прийде?
Ні, хочу запхати його в інший блок.
Зроби це. Він небезпечний. Уб'є моє дитя.
Тож якщо хочете зав'язати, раджу розбагатіти.
Гаразд, обіцяю спробувати.
І передай, що виступ чудовий.
Я скажу йому все, що ти попросиш.
ПОГАНИЙ ХЛОПЧИК
Тоді рабин сказав: «Якщо я забуду тебе, Єрусалиме…», —
і наречений розбив келих, але замість того, щоби поцілувати дружину,
він поцілував свою маму.
-Та ну! -Зуб даю.
Перший танець був іще гіршим.
Не вдаватимуся в подробиці.
Може, це прийнятно на деяких континентах.
-Добре, Дано, у мене тренування. -Гаразд.
У тебе гра цього тижня?
У Беер-Шеві.
Можна приїхати подивитися?
Ні. Ми нездари.
Справді, це принизливо. Не бажаю тобі мук.
Я не розумію, ти щотижня програєш?
Мама в Бразилії шукає тренера.
Скоро ніхто нас не впізнає.
Я і зараз тебе не впізнаю.
Гарно закрутила.
Я зараз серйозно.
Просто…
Тобі не…
Тобі не цікаво, яка я?
-Я знаю, яка ти. -Справді? І яка ж я?
-Красива. -Це питання смаку, хіба ні?
Не думаю. От я потвора на будь-який смак.
Я знаю, який ти.
-І який же? -Як ти й кажеш.
-Потворний. -Так. Але це нормально.
Чоловік має бути трохи гарніший за мавпу.
Гаразд, Дано, я кладу слухавку. Завтра о четвертій?
Лише якщо надішлеш фото.
Фото?
Почалися ультиматуми?
Ну авжеж.
Гаразд.
Бувай.
Була така гаряча лінія для знайомств під назвою «Купідон».
Телефонуєш і розмовляєш із дівчатами.
Натискаєш 5 або 6 для зміни. Дівчата такі:
«Привіт, шалом».
«Хто ти, кицю?»
«Я Аліза».
«Звідки ти, мила?»
«Я? Ти перший скажи».
Там усі в'язні.
Згодом це стала лінія для в'язнів. Були конференц-дзвінки.
«Алло?» Купка арабів.
«Ей сиджен?»
Тобто «Яка в'язниця?» арабською.
«Яка в'язниця?» «Адарім.
Можеш подзвонити…»
Комусь там. Ви зрозуміли.
Кожен в'язень знайшов собі дівчину.
Вільним людям складно знайти дівчину, але кожен в'язень має трьох.
І я подумав, чого хочуть жінки? Знати, де ти.
І бути центром твого життя.
«Ти все моє життя, люба.
Ти передала мамі цигарки?»
-Про що ви все балакаєте? -Не знаю, вона не замовкає.
Що таке?
Нічого.
Може, попрошу в Хеллі камеру.
І якщо вона дасть нам її,
що далі?
Знайдемо закуток без ґрат і зробимо альбом «Бат-міцва».
Так-так.
Одяг відстій, зачіска відстій і я відстій. Що поробиш?
Скажи їй правду.
Ага, уже біжу.
«А якщо правдою було це слово,
що нема "хлопацтва" в хлопці…»
Повторення Закону, глава 22.
Вірш… Якийсь там.
Я не цнотливий.
Дрочити — не трахатися.
Залежить, хто це робить. Ні? Усе в руках Божих?
Тобто тобі дрочив Бог?
-Так? -Я жартую, Луші. Спокійно, братане.
Не насуплюйся так.
Скажи їй правду. Чого ти соромишся?
Навіть якщо Хеллі дасть камеру, де ти зробиш фото?
Чому такий негативний?
І хто ця щасливиця?
Ти їй розповів?
Чому ні?
А як таке розповісти?
«Мені ще не виповнилося 16, але я прожив 100 життів,
і тому я стану кращою людиною».
«Кращою людиною»? Роки тут, і це все, що маєш?
Це й виразку.
Ні, але серйозно, Діне. Якщо вона нормальна, то все буде добре.
-Хочеш розмову батька й сина? -Наглядачко, я дивлюся порно з 12 років.
Ціна більша від цицюльок.
Член просто створений для смоктання.
Гладкий, соковитий, вимитий і очищений, готовий до…
Хвилинку, що це за фігня? Мені ще ніколи не було настільки добре. Що таке?
Я заплатив за… Що в тебе там?
Коли чоловік стогне, він неначе помагає з переїздом.
«Йой, аж на четвертий поверх». Як дівчата, що питають:
«Краще "Да́ніель" чи "Даніе́ль"?» Смокчи, не відволікайся, кицю.
Діне, твоя дружина точно буде щаслива.
Я ніколи не одружуся.
Вона не стерпить.
Дівчата дуже запальні, вони дикі.
Тільки не ви.
Тільки не я, взірець здорового глузду.
Хочеш мати розбите серце?
Просто візьми й скажи їй, хто ти.
А хто я?
На тлі видніються ґрати.
-Не можна знімати в клітці. -Тоді підійди й зніми великим планом.
Що за план?
Великий план — лише обличчя.
Бро, та це стрьом.
-Нема вибору. Краще стрьом, ніж в'язень. -Скажи правду. Не соромся.
«Знаєш, Дано, ми вже пів року спілкуємося,
та я не розповів про одну дрібницю».
«Що я дурний, тупий і у в'язниці вже три роки».
«І мій друг розніс дівчинці голову каменем».
Помилково.
І що мама тебе ненавидить, і що вона тебе видала.
«І навіть якщо я вийду й стану законослухняним громадянином,
я можу когось зарізати,
навіть тебе, якщо не смоктатимеш, як першокласна повія».
Ой, це нікому не потрібна хрінь.
Ану всміхнися, Діне.
Овва.
Дивишся, чи не прислала чек?
Боїться, що вона страшна.
Я не боюся.
Це зрозуміло з голосу. Що ти чув?
Він чув пральну машину.
-Ай, до біса. -Ну ось.
Розповідай, як тобі. Як ти це зробив?
-Та це нецікаво. -Кажи! Думаєш, я боюся?
-Як ти стояв геть сам на тій сцені? -Знаєш, про що я думав?
Про що?
Що смішніше: що твої батьки не прийшли чи що моя мама пішла на половині?
Охоронцю!
-Знаєш що? Забудь. -Та віддай йому.
Ну ж бо, друже, віддай.
Обережно з ним. Це для дівчини.
Що сталося? Усе гаразд?
Що таке?
Нічого.
«Нічого»?
Ти його знаєш?
Це Санні Браха.
-Думаєш, він замислив щось лихе? -Так, дуже.
Що ж?
Він хоче мене вбити.
Ти накручуєшся, Кролику.
Кажу тобі, у Санні живе справжнє зло.
Не таке, як у тобі — то є, то немає. Він прийшов помститися.
Не бійся, розслабся. Ми тебе захистимо.
Я тебе захищу.
Може, поговори з ним?
Він сам підійде.
-Нехороший погляд. -Білі хулігани злі.
Не бійтеся.
-Приберемо, якщо треба. -Заточки й пожежа на мені.
Улаштуємо вечірку з барбекю, підпалимо шини.
Заспокойтеся.
Нічого не буде.
Агов, чуєш?
Іди сюди.
Де тут можна побути на самоті?
Такого нема, це в'язниця.
Нема робіт, де ніхто не спостерігає? Без охорони?
Здоров, я Санні.
Так, я чув.
Я маю вас замінити.
-Ходімо. -Чому ми завдячуємо?
Нічому. Нас замінили, тож ходімо.
Зорро.
Підозрюю,
Дін розповів про наше минуле. Передай йому повідомлення.
Я прагну миру, а не помсти.
Я боюся підходити.
Скажи, що хочу зустрітися десь наодинці, щоби ми могли тихо поговорити без напруги.
Це в'язниця, такого нема.
Так, я чув.
Так.
-Сюди, Лушо. -На мене, Лушо!
До мене підходив Санні.
Серйозно? І що сказав?
Він сказав, що хоче помиритися з тобою.
Клятий виродок.
Треба берегтися. Може підлаштувати вбивство.
-А він здатен на вбивство? -Так. Але це його перший арешт.
Завжди виходив сухим.
Як таке можливо? Звучить підозріло. Передай м'яч.
Грай.
Він точно злочинець.
-Дістаньмо його протокол. -Як?
Успіхів нам.
Хай Бог благословить.
-Амінь. -Ходімо.
Спрацює?
Її чоловік залежний від азартних ігор.
Знав, що це найважча залежність?
Надішлемо офіцерці Іден шоколадки.
І нового чоловіка.
Це обов'язково.
Спершу про серйозніший із двох злочинів.
Ваша честь, у підсудного був кокаїн, який він планував продати.
Відповідач Санні Браха
не лише вдерся в дім заступника командира спецсил,
але й поранив його сина, коли його намагалися затримати.
Я казав, він завжди був ідіотом.
Ваша честь, захист просить поблажливості у винесенні вироку моєму клієнту.
За останні три роки Санні допоміг поліції
в арешті кількох провідних діячів організованої злочинності Тель-Авіва.
Цей виродок — державний свідок.
Понад три роки мій клієнт співпрацював із поліцією
у формуванні справи проти засудженого злочинця Діна Шаймана.
«Малий жорстокий бандюган. Грубо ставиться до власної сім'ї.
Має вмерти за ґратами».
Ба більше, мій клієнт ледь не поплатився за це життям.
Під час таємної поліційної операції
Дін Шайман різонув мого клієнта, залишивши без тями стікати кров'ю.
Санні ледь не поплатився життям за допомогу в справі Шаймана.
Блок Б, перекличка за п'ять хвилин.
-Алло? -Мамо.
Діне, синочку, що сталося?
Ти повернулася?
Так, я повернулася вчора. Усе гаразд?
Так.
Що сталося?
Санні Браха тепер тут.
Я знаю. Він дістався до тебе?
Так.
Не хвилюйся, ми розібралися.
Упевнений? Він покидьок.
Так, і не кажи.
Попросити Хеллі, аби перевела його кудись?
Ні, усе гаразд. Усе буде добре.
Гаразд, тоді що?
Я не звикла, що ти телефонуєш.
Усі дівчата так кажуть.
Ні, я просто…
-Я читав його протокол. -Який «протокол»?
Його справу, де сказано,
що це він мене видав копам щодо наркотиків.
А не ти.
Алло?
Я тут.
Ти казала правду.
Так.
Санні підставив мене щодо крадіжок, наркотиків — усього.
Коли ти подзвонила їм, вони вже все знали, ніби я дон мафії.
Вибач, що я такий лайнюк, мамо.
Якби ти не був таким лайнюком, я б тебе так не любила.
Бувай, синочку.
Санні.
Санні. Ходімо з нами.
Я що, ваша сучка?
-Скажи «стоп», коли зупинитися. -Стоп.
-Стоп? -Так.
Виродок!
Діне!
-Поглянь на мене! -Відчепися!
Я не жартую! Відчепіться!
-Вилупки! -Переверни його.
Я тебе порву!
Діне, паскуда!
-Відчепіться, серйозно. -Дай руку.
Ось так.
-А тепер ходімо. -Діне, вилупку!
-Вилупок! -Замовкни!
Що з вами? Відпустіть мене!
Агов, допоможіть мені.
Діне, вилупку!
-Іди сюди. -Мерзота.
Заходь!
Ну ти й падло.
Добряче мене підставив. Зіпсував життя моїй мамі.
Клятий ти стукач!
Що ти хочеш, вилупку?
Стули пельку!
Я читав судовий протокол.
-Перепроси! -За що, виродку?
Ти продав мене копам!
Вони запитували й робили пропозиції.
Це виживання. Ти б зробив те саме.
Діне, зачекай, я прошу…
Я прошу пробачення, годі. Ми брати, ти мене принизив, поглянь.
Діне, не кажи, що я стукач, благаю тебе.
Мене вб'ють, я благаю тебе.
Що ти робиш? Діне!
-Замовкни! -Діне, годі! Я не жартую!
Діне, будь ласка. Чого ти від мене хочеш? Га?
Я не раз попереджав, а ти не слухав.
Вибач, чесно, мені шкода, Діне. Стривай.
Діне. Прошу, вибач, Діне.
Присягаюся, мені шкода.
Діне, годі, вибач.
Тепер ти робиш, як я скажу.
Твоєму другу глина.
Дякую вам за цю зустріч.
Ви були тут двадцять років тому, так?
Так.
А ви
досі не розмовляли з ним?
Ні.
Зовсім? Не відвідували? Ви…
Ви не розмовляли 20 років?
Ні.
Він не зв'язувався з вами? Не дзвонив?
-Ні. -Ні.
А ви вперті, еге ж?
Я хочу цілком відверто сказати вам,
що ви були для нього найцінніші.
Він лише й торочив, що хотів вибратися,
піти до вас і просити пробачення.
Я приніс вам
квитки на моє шоу,
це типу стендапу.
Ви чули про стендап? Це таке смішне шоу.
Буду радий, якщо прийдете. Це в Тель-Авіві.
Я залишу вам свій номер на випадок, якщо він зв'яжеться з вами.
Щиро дякую вам.
Дякуємо.
-Бувайте, до побачення. -До побачення.
А вас не звали «Дін»?
Так.
-Бувайте. -Бувай.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як